13b 
da hvarken pollen- eller fröutbildning ger nägot säkert 
kriterium. 
Särskildt synes N. vara böjd att till hybriden hänvisa 
de exemplar af M. dioicum *lapponicum med ljusröda och 
med hvita blommor, som jag omnämnt frän Njuonjes, och 
han vill göra troligt, att M. dioiann alltid skulle ha röda, 
.1/. album hvita blommor. Han förbiser därvid fullkomligt, 
att individ med hvita blommor finnas af kanske hvarenda 
art, som normalt har röda eller blä. Hvarför skulle en 
dylik variation vara utesluten hos M. dioicum ? N— s egna 
uppgifter äro för öfrigt motsägande, han säger dels (II, 
s. 23), att mellanfärgerna angifva hybriden, dels att han 
vid Wattjom funnit en hybrid af M. dioici habitus med 
mjölkhvita blommor, hvilken senare motsvarar Hart m ans 
f. lacteum. Den verkligen existerande hvitblommiga form 
af M. dioicum, som füllt motsvarar Hartmans beskrifning, 
pâstâs heit nonchalant vara en rent patologisk företeelse, 
som Hartman ej kan ha afsett. För min del föredrar jag, 
att använda Hartmans namn för den form, som det füllt 
passar in pä, tills det bevisas, att han afsett en form af 
hybriden. Snarare skulle jag kunna gâ med pâ att identi- 
fiera hans f. rubellum af M. album med hybriden, ty jag 
har icke sett nägon växt, som jag ansett mig bestämdt 
kunna uppfatta säsom denna form. Dock vägar jag icke 
förneka dess existens, ty en dylik bör ju lika väl kunna 
existera som t. ex. Calystegia sepium (L.) R.Br. var. colo- 
rata (Lange) eller Lamium album L. var. roseum Lange. 
Att heller icke M. dioicum- formen med ljusröda blommor 
är af hybridnatur bestyrkes äfven däraf, att Norman om- 
talar fynd säväl af denna som af den mera vanliga hvit- 
blommiga formen. 
Pà en punkt har N. varit füllt konsekvent, dä han 
nämligen fort den glatta form, som i vära floror brukar 
gâ under namnet var. alpestre Fr. tili hybriden. Dock har 
han i öfrigt icke varit lyfklig i sitt omnämnande af den. 
dä man pä 4 rader lyckats fä in ungefär lika mänga miss- 
