139 
Om släktet Betula. 
Af N. C. Kindberg. 
För att vinna en närmare kännedom om björkfor- 
merna vore önskligt, att de botanister, som vilja studera 
dessa i naturen, matte insamla goda fruktbärande exemplar 
och göra följande anteckningar, som sedermera kunna jem- 
löras med ett al mig i Upsala botaniska museum depone- 
radt manuskript: 
Trädets eher buskens ungefärliga höjd; barkens färg; 
ärsskottens beklädnad: med här eher kâdprickar eller bäda- 
dera; nötens form (i allmänhet) ; honhängef jällets beskaffen- 
het: rundtom härigt eller nedom flikarne tili största delen 
glatt (vid ungelär 70 gängers förstoring) samt flikarnes 
vanligaste riktning och form; nötens vingkanter: breda 
eller smala samt betydligt eller föga näende öfver stiftens 
bas; bladens tandning och form; noggrann beskrifning pä 
växestället: ofvanför, i eller nedanför fjellens björkregion; 
uppgift om ställets ungefärliga höjd öfver hafvet, om denna 
öfverstiger 400 meter, enligt en aneroid. Afritningar af väl 
utvecklade honhängefjäll och nötter skulle äfven underlätta 
bestämningen. 
Genom mina studier i naturen och i herbarier har 
, jag trott mig finna, att man i Sverige och Norge äger 
ungefär 22 former, som skulle kunna anses som »arter , 
samt ätskilliga »underarter» och »simpla former». Huruvida 
somliga af dessa äro bastarder, kan ej utan odling afgöras. 
Jag har undersökt omkring 400 goda exemplar, till 
stör del i Upsala botaniska museum, och äger äfven alla 
»arterna» i mitt herbarium. 
Angâende min uppfattning af vissa arter mä nämnas: 
Hos alla formerna, med undantag af Betula verrucosa. 
äro ârsskotten häriga. 
Hos B. nana och B. verrucosa äro honhängefjällen 
glatta nedom flikarne, men i spetsen kunna nägra här Annas. 
Bot. Not. 1908. 
