142 
mm. blad med aflâng omkrets. 
n. bladskaft stärkt och lysande rôda; blad med täml. smala 
flikar; blr täml. ljusgula. T. hæmatopus. 
nn. blad med korta, breda Hikar, blr täml. mörkgula. T. 
latisectum. 
ff. bladskaft breda, vingade. T. crispifolium. 
ce. yttre holkfjäll löst nedät riktade — stärkt nedböjda. 
Växt nedtill ± röd. [Hit höra väl T. officinale f. typi- 
cum Dahlst., T. patens Dahlst. (och 7. planum Raunk.) 
samt T. purpureum Raunk. (med rödt, smalt, icke 
vingadt bladskaft).] 
o. blad med leijyerbruna fläckar. 7. maculigerum. 
oo. blad utan lefverbruna fläckar. 
p. bladlobpar tätt sittande, rachis (partiet mellan lobparen) 
± bredt vingad. 
q. bladlober rakt utstäende eller nästan rakt utstäende. 
r. bladlober korta, ± breda. 
s. lober aflângt triangulära, ändflik ej hvasst tillspetsad. 
t. bladlober korta, breda; kantblommor nedtill med inät- 
rullad kant; frukt bredast pä midten. T. Dahlstedtii. 
tt. bladlober smalare; kantblommor breda, platta; frukt upp- 
till bredast. T. Kjellmanii Dahlst. 
ss. blad fasta, blägröna, lober kort triangulära, ändflik trian- 
gulär eller rutformig, hvasst tillspetsad. T. mimulum 
Dahlst. 
rr. bladlober lânga, mycket smala. 
u. lobernas utstäende del helbräddad. T. pectinatiforme. 
uu. lobernas utstäende del ± tandad. T. crebridens. 
qq. loberna (pä yttre och mellersta bladen) stärkt tillbaka- 
böjda. T. reßexilobum. 
pp. bladlobpar glest sittande; rachis smal, ovingad eller 
nästan ovingad. 
v. bladens ändflik ej större än de öfriga bladloberna, dessa 
korta, med öfre kanten stärkt konvex; kantblommor 
platta; frukt upptill bredast. T. semiglobosum. 
xx. bladens ändflik i regeln mycket större än de öfriga 
