146 
kalciumoxalatdruser, därför pä undersidan sträfpriekiga; 
intlorescens ± vipplik; blommor hvita, ljusröda eller gröna. 
1. Blad glatta. Till den underafdelning, soin har 
korta intemodier hör v. nodosum Pers. . 
2. Blad häriga. Till formerna med mer eller mindre 
förlängda intemodier höra v. incanum F. W. Schmidt och 
v. tomentoswn Schrank . 
B. subspec. pimctatum Gremli . Blad med oliebe- 
hällare därför försedda med genomskinliga, gula punkter, 
ax mera tättsittande. endast 1—4. mycket korskaftade, aldrig 
tydligt vipplikt anordnade; blommor smutsigt hvita — gröna. 
C. subspec. neglectum. Bladen sakna säväl kristaller 
som intercellulära sekretbehällare, därför likformigt gröna; 
inflorescens vipplik icke slutande med ett terminait ax. utan 
i 3 korta, skaftade ax, hvaraf vanligen det mellersta är dub- 
belt sä längt som de bäda andra; ax nägot smalare; blom- 
mor smutsigt- rödlätta; stipelslidans nerver kraftigare än 
hos föregäende. 
Förf. redogör äfven för en del hybrider. P. mite anses 
af förf. för en hybridogen art. hvari P. Hydropiper ingär. 
men icke P. Persicaria. En hybrid mellan de sistnämnda 
tvä arterna finnes dock. Den andra arten, som ingär i P. 
mite künde möjligen vara P. serrulatum Lagasca. 
P. foliosum Lindb. f. anses af förf. som en genom 
hvbridisering uppkommen art; ty det gifves former af hybri- 
den Hydropiper ypminus, som icke i nägot afseende skiljer 
sig frän P. foliosum. Men dä P. minus icke gär sä längt 
mot Norden som P. Hydropiper. är förf. af den äsikten att 
P. foliosum i Norden uppträder som hydridogen art pä 
samma sätt som Nuphar intermedium. 
Fries, R. h. 1908. Studien über die amerikanischen Colum- 
niferenflora. 67 s., 7 t. — K. Yet. Akad. Handl. 42 n:o 12. 
Hesseinum, H. 1908. Vegetationen och skogsväxten pä Got- 
lands hällmarker. — Skogsvärdsför. Tidskr. 6. Fack- 
uppl. s. 93—199 med 38 bilden och 1 karta. 
