158 
början bred och tvär bas, breda och ojämna längfjäll. af 
hvilka de yttre äro nägot trubbade, de llesta kort tillspet- 
sade, nägra inre ofta sylspetsade; holkbeklädnaden utgöres 
af tätt hopade, mycket länga, v r id basen svarta, för öfrigt 
dels mörkt gräaktiga eller rökfärgade dels helsvarta, lina 
här samt ganska täta, hufvudsakligen korta glandler och 
mikroglandler. Holkskaften äro svartgrä. — Stjälken är 
nästan alltid enblomstrig, men frän samma rotstock utgä 
ofta liera stjälkar; sä är meredels fallet pä blottadt grus 
eller i allmänhet vid kulturgränsen. — Bladen äro tämligen 
kort och bredt skaftade, tili formen pâminnande om H- 
polymelinum, men med bredare, mer utstäende tänder och 
med mer tydligt vägig kant samt mer tätt och längt häriga. 
Hos flerstjälkiga individ kan bladskaftet bli ända tili 4 mm. 
bredt. Blott ett stjälkblad plägar vara utveckladt, och äfven 
detta är tämligen litet, ett eller tvä äro braktéartade. 
Exemplar frän björkskogen pä Luossavaras sluttning 
hade glesare härbeklädnad pä bladen, glesare bladtänder 
och smalare bladskaft samt talrika langa glandler pä hol- 
karna och utgöra kanske en varietet af den ofvan beskrifna 
hufvudformen. 
Kiruna: Herst.; Kalixfors. Mattl. 
B. Calathium incomplete expansu m. 
H. macronoides n. 
Caulis 15—30 cm. altus fere rectus 1—2 (— 3)-folius sat 
canescens vulgo 1-cephalus, rare 2- vel 3-cephalus pedicellis 
longis basi curvatis, sparsim — densiuscule pilosus, inferne 
sparsim et minute glanduliferus sparsim — densiuscule 
stellatus, superne densiuscule glandulosus sat dense stellatus 
— leviter subtomentellus, sub involucro glandulis brevibus 
et mediocribus densis obtectus lloccis cano-tomentosus. 
Folia viridia sublutescentia vix vel baud undulata sparsim 
(v. supra sat rare) pilosa, sparsim — densiuscule glandulosa, 
in nervo mediano vulgo utrinque ± stellata; rosularia exte- 
riora spathulata — rotundato-elliptica, intermedia elliptica 
— obovato-oblonga rotundato-obtusa. interiora oblonge — 
