161 
föga utstâende. m. e. m. deltaformiga, stundom trubbiga, 
men oftare kort spetsiga tänder. De fiesta, särskildt de 
inre bladen äro bredt och langt nedlöpande pä det bredt 
vingade skaftet. Holken är i början halfklotformig, ej hop- 
dragen vid midten, sedan vidgad mot basen och hopdragen 
nära spetsen samt tili formen nästan klotrund; tili grund- 
färgen svart, men grâaktig genom ytterst täta, langa, hvit- 
aktiga hâr. Ligulerna nä föga öfver holkfjällen samt äro 
kortare än det mörka stiftet, 
Bladen likna dem hos H. impectum Norrl. och pâminna 
äfven om H. euglossurn Dnhlst. (Herb. Hier. Scand. XII: 
23); men den nu beskrifna formen är skild frân bäda genom 
de tjocka holkarna, de korta ligulerna m. m. 
Björkliden, i björkregionen, mattl. 
H. nigrescentia Elfstr. 
I. Holkar svartaktiga tili svartgröna med 
ymniga glandler men inga eller föga framträdande 
e n k 1 a hâr. 
A. Holk smal, omkr. 5 (sällan 6) mm. bred. 
H. nigroturbinatum n. 
Caulis 25—45 (vulgo 35—40) cm. altus gracilis vires- 
cens v. ima basi ± purpurascens, vulgo 1-folius, inferne 
parce pilosus et stellatus sæpe glandulis solitariis obsitus, 
superne densius stellatus glandulis minutis v. parvis solitariis 
— raris (— sparsis) adspersus. Folia læte viridia prasines- 
centia ± undulata, supra (fere) glabra, in pagina inferiore 
et in marginibus glandulis luteolis raris — sparsis obsita, 
ceterum indumento mediocri v. sat raro instructa; rosularia 
parva plerumque ovata — ovato-lanceolata, pleraque brevi- 
ter acuta, dentibus mediocribus — brevibus sat raris obtusis 
fere horizontaliter patentibus dentata, basi vulgo breviter 
cuneata v. in exterioribus magis contracta usque leviter 
sagittata; caulinum lanceolatum — lineare conspicue glan- 
duliferum in petiolum gracilem sensim attenuatum. Anthela 
laxa furcato-paniculata simplex v. subsimplex ramis sat 
longis rectis gracilibus parum patentibus acladium 0,2—3 
