169 
dom liocklikt närmade, nästan raka grenar; akladium 1—5 
cm., stundom ännu längre, men ganska ofta omkring 3 cm. 
längt. Holkar rätt stora, 6 — 7 mm. breda och 12,5—14,5 (—15) 
mm. länga, med i genomskärning rombiskt äggrund pip 
och m. e. m. afrundad bas. Holkarna synas svagt grön- 
brokiga i füljd af längfjällens olivgröna kanter och i friskt 
tillständ nästan ännu mer genom ytterholkfjällens ljusare, 
gulaktigt gröna färg, som kontrasterar mot längfjällens 
svarta bas. I beklädnaden ingâr i regeln enstaka mörka 
här (äfven pä Originalexemplar förvarade i riksmuseets her- 
barium); pä holkar af lägre ordning saknas de mähända 
nägon gäng, pä primärholken kunna de däremot vara tal- 
rikare, näml. glesa eller t. o. m. strüdda (c:a 12 st. per cm. 
kunna stundom räknas pâ holken i profilställning). 
Mycket lik H. nautanense Dahlst., 1 ) men genom de 
nägot större holkarna mer nigrescens- artad, hufvudsakligen 
skild genom mer glaucescenta, undertill ljusare blad, hvilka 
ej alltid äro tydligt naggtandade, i det särskildt de nedre 
tänderna ofta äro smalare, mer utdragna och framätriktade 
samt de mellanliggande uddarne äro glesare än hos H. nau- 
tanense; nedre stjälkbladets skaft är litet smalare och ej sä 
tydligt ullhärigt som hos nämnda form; akladiet är ofta 
3—4 cm.; holkarna af ojämnare färg, tili grundfärgen mör- 
kare svartgröna, men, säsom redan nämnts, nägot brokiga 
i gulgrönt. Holken är dessutom ofta nästan fri frän enkla 
här. Pä enstaka exemplar visa sig emellertid ej dessa känne- 
tecken nog skarpa für en säker bestämning. 
Kirunavar a och Luossavara, allm. i björkregionen ; 
täml. talr. Nupljafjället: spars, tillsammans med H. nauta- 
nense och med svärighet skild frän denna. 
Hur denna form förhäller sig tili H. pvcenubile Norrl. 
Hier. exs. VII: 54, kan nu ej afgöras; möjligen äro de for- 
mer af en och samma art. 
1 ) Dahlst. 1. c. p. 309; Dahlst. Herb. Hier. Scand. XIX: 5. 
