173 
stissimæ conspicue laxæ, superiores sat angustæ (— médio- 
cres) sublineares acutæ. Caktthium luteum 35 — 10 mm. 
latum paulum radians. Ligulæ interiores breviter subciliatæ. 
Stylus obscurus. 
En vacker form, igenkänd pâ de 1 just lökgröna eller 
kâlgrôna’ tunna, vâgiga, nâgot lângstrâckta, trubbiga rosett- 
bladen, af hvilka flertalet har m. e. m. aflâng form, ofta 
med största bredden ofvan midten. Stjälken âr i motsats 
mot bladen tämligen tätt stjärnhärig. Stjälkblad oftast 2, 
men stundom ända tili 4, tämligen jämnt aftagande i storlek. 
De stora holkarna hafva tämligen smala, spetsiga, med en 
gles men läng och nedlöpande koma försedda i'jäll, klädda 
af ganska täta, korta glandler och täta, omkring 1 mm. 
länga, endast kort gräspetsade här, men nästan utan rnärk- 
bart ludd ens vid basen. De yttre och ofta äfven de mel- 
lersta fjällen äro mycket smala och löst frânstâende som 
hos vissa alpinum-iormer. 
Lätt skild fràn H. microcomnm Dahlst (Hier. fr. Torne 
Lappm. p. 307), hvars bladfärg den har, genom längre blad 
och holkar, kortare och mörkare här pä holkarna. 
Kiruna och Kalixfors i björkskog. Mättl. 
H. præradians n. 
Ca/tlis 25—50 cm. altus læte virens sat strictus vulgo 
1— 2-folius sat rare pilosus leviter stellatus, superne rare - 
sparsim glanduliferus et leviter subtomentellus. Folia haud 
undulata læte prasino-viridia, subtus subcæsia, glandulis 
solitariis margin ibus obsita, ceterum indumento sat raro 
prædita; rosularia exteriora ovata — elliptica, intermedia 
± oblonga obtusa — subacuta basi rotundata vel in petio- 
lum cito angustata, subintegerrima vel breviter denticulata, 
intimum usque lanceolatum ± acutum; caulinum inferius 
petiolatum anguste lanceolatum leviter denticulatum utrin- 
que sensim angustatum apice haud glandulosum, superius 
± lineare. 
Anthela vulgo subsimplex brevis, interdum composita 
ramis patentibus sat rectis distantibus aucta. Pedicelli et 
