1 98 
netecken frân dem i den korta öfversikt, som gifves 1 början 
af hvarje art, och som innehäller de artskiljande karak- 
tererna. 
Lundström framhäller i sin gradualafhandling, Stu- 
dier öfver släktet Salix . att hängeknopparnas yttre 
gestalt lämnar i allmänhet ganska goda karakterer för art- 
beskrifningen. I detta arbete behandlar han i emellertid 
mest kropparnas anatomi och ingär ej ails pä deras yttre 
morfologi och framställer sälunda ej heller nägra pä denna 
byggda artkarakterer, och i en senare afhandling, Über 
die Wieden Nowaja Semljas,» där han beskrifver flera 
af de arktiska arterna, faster han ej alls afseende vid knop- 
parna. 
I A. och E.-G. Camus’ arbeten »Monographie des 
saules de France» och Classification des saules 
d'Europe, nämnes om knopparna föga eller ingenting 
alls utöfver Anderssons diagnoser, och i den »Prome- 
moria vid studiet af Salixarterna,» som linnes i Enan- 
ders Studier öfver Salices i Linnés herbarium,» 
fä de endast ett par raders omnämnande. 
Den, som utförligast behandlat dem, är säkerligen 
Willkomm i sitt arbete, Deutschlands Laub hölzer 
im Winter. Detta arbete har jag ej varit i tillfälle att 
fä se, men vi ha en bearbetning af detsamma i Emil Holm- 
grens afhandling, An visning att igenkänna Sveriges 
viktigaste löfträd och löfbuskar i deras bladlösa 
tillständ. Han behandlar här äfven Salix och sex arter 
af släktet. Men fastän han här tager hänsyn ej blott tili 
knopparna, utan äfven tili stammen, grenarna och blad- 
stämplarna, d. v. s. ärren eher de affallna bladen, ställer 
han sig dock ganska skeptisk mot tanken att kunna füllt 
skilja arterna frân hvarandra i blad- och blomlöst tillständ. 
Han Säger nämligen i en anmärkning, innan han ingär pä 
släktet: — — Det skulle dessutom blifva ganska svärt, om 
ej ofta omöjligt, att för en mängd sä närstäende och under 
vilka förhällanden som heist svärskilda arter i deras blad- 
