204 
rent glatta. Till färgen äro de pâ utsidan rôda eller röd- 
gula, pâ insidan äro de pâ ett triangulärt fait, d. v. s. det 
soin ligger tryekt mot grenen, betydligt ljusare: gröngula 
eller mattgula; pâ den öfriga delen af undersidan är färgen 
som pâ ofv.ansidan. Glans matt. Sidokölar stärkt mar- 
kerade. 
S. fragilis L. 
Knoppar äfven här smä, vanligen alldeles glatta och 
glänsande pâ utsidan, stundom dock häriga, men aldrig 
öfver heia ytan, utan endast mot spetsen. Pâ insidan äro 
de däremot ganska ofta häriga. Deras färg är vanligen 
r ödbrun, pâ insidan längs midten ljusare (liksom hos öfriga 
arter med tilltryckta knoppar). Mycket ofta finnes pä utsi- 
dan tvenne skarpt markerade färgzoner: en öfre mörkare, 
brun- eller svartaktig, och en nedre ljusare, vanligen grön. 
Sidokölar tydliga. Karakteristisk för arten är en Uten köl 
pâ knoppens insida. Denna gär fran spetsen och ett par 
mm. inât, men ej längs heia undersidan. (Detta senare är 
däremot fallet hos S. elegantissima C. Koch, hos hvilken 
art kölen därjämte är mycket kraftigare, nästan kamlik. 
Den tycks här vara ett verk af knoppfjället, ty dä detta 
före löfsprickningen stärkt tänjes ut försvinner den. Knop- 
pen spränges hos denna art längs undersidan, just där 
denna köl funnits.) 
S. triandra L. 
Knoppar smâ, pâ utsidan konstant glatta, pä insidan 
alltid häriga, fast hären stundom äro sâ smä, att de först 
synas vid luppförstoring. Färgen, som är grä- eller chok- 
ladbrun, är äfven mycket karakteristisk. Knopparna af- 
smalna starkare uppàt än hos de tvä föregäende arterna. 
Ett förhällande, som särskildt stärkt framträder hos denna 
art. är, att knopparna iram i februari eller mars ganska 
ofta böja sig ut frän grenen. Andersson Säger ocksä i 
sin Monographia Salicum , att knopparna hos denna 
art äro »non adpressæ,» i N orges Sal ices» däremot, att 
de äro tiltrykte. Man ser häraf, huru nödvändigt det är 
