205 
att välja en viss tid for studiet af knopparna, om man vill 
hafva säkra karakterer. 
S. purpurea L. 
Ivnoppar lânga och smala, längt och skarpt tillspet- 
sade. (Holmgren nämner som karakter pâ purpureas 
knoppar, att de äro trubbiga. I den figur, som h an lämnar. 
äro de ocksâ trubbiga och sâ lika knopparna pâ hans vimi- 
nalisfigur, att det är omöjligt att upptâcka nâgon skillnad.) 
De ligga ofta ej i grenens längdriktning, utan boja sig bâg- 
formigt ni sidan med spetsen. (Utom hos denna art är detta 
fallet hos viminalis, nigricans och hybriden fragilis X tri- 
andra, hvilka liksom purpurea hafva lânga knoppar.) Pâ 
utsidan äro de i de allra fiesta fall glattn och glänsande, 
och äro de nâgon gâng hâriga, sâ är detta endast i sjâlfva 
spetsen eher vid basen, aldrig öfver hela ytan. Pâ insidan 
äro de däremot ganska ofta hâriga. Till färgen äro de 
vanligen rôda, stundom dock gulgröna. Ibland är samma 
forhàllande râdande som hos fragilis, hvad färgen beträffar 
nämligen att det linnes en öfre mörkare färgad zon och en 
nedre ljusare. 
S. viminalis L. 
Knopparna äro hos denna art af mycket olika storlek, 
allteftersom de äro d- eller Ç- knoppar . Denna egendomlig- 
het. som pâpekats redan af Lundström i hans gradualaf- 
handling, gäller för alla pâ bar kvist blommande Salices, 
men framträder skarpast hos viminalis. cf-knopparna äro 
mycket stora och tämligen tjocka, cylindriska eller svagt 
sexkantiga (8—15 mm. lânga); Ç-kopparna hafva ungefär 
samma form, men äro relativt smalare samt betydligt min- 
dre (5—8 mm. lânga). Vanligen äro de, sâvâl d- som Ç, 
mycket stärkt hâriga, men stundom kunna särskildt ç -knop- 
parna bli nästan glatta. Till färgen äro de blekgula eller 
gulröda, glanslösa. De sitta mycket tdtt, stundom tvâ och 
tvâ tillsamman. 
S. repens L. 
Knoppar mycket smâ (2 — 4 mm. lânga), jogci langre 
