999 
Brenner, M., Xägra Linnaea-former i Finland. 
Meddel. Soc. Fauna Flor. Fenn. 34, 1908, s. 89 — 97. 
Förf. har i Finland icke päträffat mer än tvâ former 
som i allo öfverensstämma med de af Wittrock beskrifna 
svenska. Däremot förekommer i Finland andra former, 
hvaraf som nya beskrifvas 7 former och af de förut kända 
uppställas 3 nya variationer. 
Vissa egenheter med afseende â kronans sä att säga 
vttre Skulptur beskrifvas. Hos en erythrochrom form före- 
tedde kronans vägg tydliga veck, af hvilka en del pâ yttre 
sidan visade sig som färor, andra âter som framstäende 
kanter eller âsar. Färorna 5 tili antalet, motsvarande inskär- 
ningarna emellan brämets flikar (sinus-färor) och sträckte 
sig frän pipbasen ända tili inskärningen, âsarna âter mot- 
svarade de 5 llikarna och sträckte sig- frän pipens bas nästan 
ända ut tili flikens spets . 
Flos en annan form, en f. mesochroma Wittr., obser- 
verades endast färor. 10 tili antalet, nämligen de ofvan 
nämnda 5 sinus-färorna, och dessutom 5 med dessa alter- 
nerande färor längs fiikarnas midt (lobus-îâror), sträckande 
sig frän pipbasen tili flikens midt eller litet däröfver». 
En tredje form, âter en f. erythrochroma, visade endast 
svagt markerade 10 färor, en fjärde, äfven erythrochrom, inga 
eller svaga färor, en pâ hvarje flik, och lika mänga dem 
motsvarande kanter pä pipen längre ned, andra korta, stun- 
dom endast gropformiga färor under sinus, än tätt under 
denna, än längre ned vid basen, och andra slutligen endast 
en jämn, kullrig yta, utan nägra färor eller kanter . 
Förf. Säger »ig hafva funnit att hos olika exemplar af 
f. amoenula Wittr. de olika färgema gult, rödt och hvitt 
ersätta hvarandra, och att i följd härat tillochmed det i 
systematiskt hänseende som sä viktigt ansedda honungs- 
tecknet uppträder under olika form och storlek hos en och 
samma forma. Han uppställer därför 2 färgvarieteter: var. 
rubra och var. pallida. De borde väl kallats >subf. och ej 
var. , liksom subforma nana af f. vicina Wittr. 
