228 
en f maculata, med ljusgröna — hvita sammanhängande 
band och liäckar midt pà loberna.» 
Att denna maculata-form är identisk med den af mig 
här omskrifna, anser jag i hög grad sannolikt. 
Till sist vill jag nämna, att jag i juni mänad detta är 
fann ett särdeles vackert exemplar af f marmorata i när- 
heten af Sassnitz pä Rügen. 
Birger, S., Om Härjedalens Vegetation. 136 s., 
13 talk, 6 textlig*. — Arkiv för Botanik 7 n:o 13. 1908. 
Här lemnas en rätt mängsidig framställning af Härj'e- 
dalens vegetation, hvad kärlväxterna beträffar. Etter en 
allmän redogörelse behandlas barrskogsregionens natur- 
och kultursamhällen och därefter växtsamhällena ofvan 
barrskogsgränsen. 
I Ljusnan vid Sandviken växa pä ett djup af ända tili 
2 m. vid làgvatten i enstaka individ eilet* beständ icke blott 
Hippuris vulgaris f ßuviatilis och Alopecurus falvus v. 
natans, utan äfven Agrostis stolonifera, Caltha palustris , 
Myosotis palustris och Veronica scutellata. Pä denna lokal 
när ingen af dessa växter nägonsin ofvan vattenvtan; de 
äro säledes dar füllt submersa. 
Af kärlväxterna kunna 145 arter eher omkring 25 % 
med stör sannolikhet sägas vara införda efter människans 
bosättning. 
Följande 12 arter kunna sägas vara västliga invan- 
drare: Arabis hirsuta, Blechnum spicant, Cardamine silva 
tica, Cotoneaster vulgaris , Corydalis fabacea, Erysimum 
hieracifolium, Listera ovata, Polygala amarella, Sedum 
annuum, Stachys silvatica, Trollius europoeus och Viola 
mirabilis. 
Ä taflorna meddelas 14 vegetationsbilder. 1 karta öfver 
omrädet, m. m. 
