26 
bladets yta lika med 100, innebär nemligen ascidiebildningen 
här en ytförstoring af inemot 10 % 1 2 * * * * * ). Härvid är nu visser- 
ligen att märka, att de epifylla bladen komma genom be- 
skuggning att i nâgon mân nedsätta effektiviteten af assi- 
milation, transpiration m. m. hos moderbladet, en faktor, 
hvars betydelse i detta hänseende icke är att underskatta 8 ). 
Dâ emellertid de epifylla bladen här merendels sitta pâ 
relativt väl utvecklade skaft, torde en sâdan deprimerande 
ver kan i detta fall vara temligen minimal. 
Det är att beklaga, att icke heia Z,«/>/>a-individet, frän 
hvilket det beskrifna bladet härrör, tillvaratagits, dä en 
undersökning af öfriga delar hos individet möjligen kunnat 
kasta ljus öfver fiera dunkla punkter i den anförda under- 
sökningen. Icke minst gäller detta beträffande frukterna, 
dä en undersökning af dessa anomaliers eventuella ärftlig- 
het säkerligen icke skulle saknat sitt värde. 
I detta sammanhang mä äfven heit kort omnämnas 
ett fynd af en liknande anomali, hvilken jag sistlidne som- 
mar iakttagit hos ett individ af Helianthus annuus L. Indi- 
videt i fräga visade stärkt dvergartad habitus, och samt- 
liga blad ä detsamma företedde i utpräglad grad enation. 
Bladskifvorna, hvilka voro stärkt krusiga, bullata och för- 
1 ) Nämnda beräkning utfördes pâ sä satt, att bladet af- 
ritades i naturlig storlek â ett rutadt papper, hvarefter pâ armat 
stalle ä samma papper ascidiernas skifvor aftecknades, uppskurna 
längs ena kanten och utbredda i ett plan. Derefter utklipptes fi- 
gurerna och vägdes, primärbladets för sig och ascidiernas för sig. 
De vid vägningarne erhällna talen reducerades derefter, hvarvid 
vigten af primärbladet sattes lika med 100. Genom räkning af 
millimeterrutorna künde sedan pâ annan väg en kontrollbestäm- 
ning af ytförstoringen företagas. — Se närmare beträffande meto- 
diken: Linsbauer, L. & Linsbauer, K. Vorschule der Pflan- 
zenphysiologie. Wien 1906. p. 37. 
2 ) Jemför: Nagamatz, A. Beiträge zur Kenntniss der Chlo- 
rophyllfunktion. (Arbeiten des botanischen Instituts in Würzburg. 
Dritter Band. Leipzig 1888. p. 389.) — Griffon, E. L'assimi- 
lation chlorophyllienne dans la lumière solaire qui a traversé des 
feuilles. (Comptes Rendus Hebdomadaires des séances de l'aca- 
démie des sciences. Tome CXXIX. Paris 1899. p. 1276.) 
