147 
Gestaltändring eller bildnängsafvikelse? 
Ett genmäle af Gust. O. Malme. 
[ det senast utkomna haftet af ßotaniska Notiser har 
C. A. M. Lin dm an underkastat den svenska botaniska 
terminologien en kritik. i hvilken han icke sparar pä kraft- 
uttryck bade pä svenska och latin. I vissa delar torde nog 
denna kritik kunna anses for i sak berättigad, i andra där- 
emot ädagalägger den i min tanke indenting annat än för- 
fattarens brist pä själfkritik. 
Till de sväraste försyndelserna, hvilka afgjordt skola 
peka hän pä dekadens, räknas användandet af termen 
bi1dningsafvikel.se; denna skall nämligen vara icke blott 
spräkvidrigt bildad, utan äfven vilseledande. 1 stället före- 
slär författaren gestaltändring, hvilken term han sökte 
bringa tili användning redan för fyra är sedan. Denna 
förbättring torde dock behöfva granskas närmare. 
Redan hvad den spräkliga formen beträffar, är ge- 
staltändring näppeligen nägon lämplig term ; det är ett 
otympligt och tungt ord. Vid sammansättningen komraa 
bredvid hvarandra tvä länga stafvelser, nägot som gor det 
svärt, ätm instone för en uppsvensk, att uttala ordet utan 
en paus mellan de bäda sammansättningslederna. Hvar 
och en, som vistats i Uppsala, känner nogsamt, huru upp- 
ländingarna söka reda sig i en slik kasus, t. ex. i fräga om 
cigarrstumpen . Huru uttalar man för öfrigt automobil- 
olycka», statsulskott , ängfartyg och dylika ord? Den, 
som upprättat innehällsförteckningen till Botaniska Notiser 
för är 1905, tyckes ocksâ omedvetet hafva reagerat mot det 
otympliga i den nybildade termen. Pä annat satt kan jag 
icke förklara det faktum, att han använder gestaltförän- 
dring, icke gestaltändring, säsom dock Lin dm an skrifvit. 
Gestaltförän dring eher gestaltändring synes migdess- 
utom, ätminstone'i främsta rumniet, beteckna inträdande 
föriindringar i gestalten hos samma föremäl, t. ex. frukt- 
Bot. Not. 1909 , 
