258 
regionerna och de växtarter, soin karaktärisera dem, lümnas. 
Utöfver denna uppsats känna vi i närvarande stund mycket 
litet om Pite Lappmarks flora. 
Nàgra fynd af E. J. Widmark, däribland den för 
Pite lappmark nya Antennaria carpatica, publicerades 1867 
af G. v. Cederwald. 
Under en resa 1873 nyupptäckes aî V. F. Holm Oxy- 
coccus microcarpus, Convallaria verticillata , Eriophorum 
callithrix, Carcx rufina och C. nardina. 
Ytterligare nya bidrag tili floran hafva lämnats af 
C. Melander (13), som omtalar Pyrola uniflora, Eriophorum 
gracile och Aspidium lonchitis samt i Back mans och 
Holms flora (2), där sâsom iaktagna i Pite Lappmark 
närnnas de därifrän förut ej kända: Mulgedium sibiricwn, 
Ranunculus hyperhoreus, Eleocharis acicularis, Eriophorum 
russeolum, Carcx pallescens, C. bicolor och Woodsia ilven- 
sis -glabella. 
I en turistskildring frân de otillgängliga trakterna af 
Pieskejaur i Pite Lappmarks nordvästra del omtalar C. Th. 
Mörner (17) Hera intressanta växtlokaler, däribland äfven 
för den nya: Wahlbergelia apctala. 
Nägra växtlokaler frân Pite Lappmark äterflnnes 
äfven i uppsatser af Nyman (18) och Murbeck (14, 15, 16), 
liksom trädgränsens förhällande etc. beröres af Holmgren 
(9), Gavelin (5) och i Holm erz och Örtenblads bekanta 
arbete om Norrbottens skogar. 
Under den gägna sommaren var författaren i tillfälle 
att under en kortare tid botaniskt undersöka en del af Pite 
Lappmark. Annat arbete och en väderlek, som ej lockade 
tili längre exkursioner, gjorde det botaniska utbytet af denna 
färd vida mindre än önskvärdt hade varit. Intet af de 
högre fjällen, där mänga intressanta fynd ännu torde kunna 
göras, besöktes, men huru ofullständigt känd Pite Lappmarks 
flora är, framgär däraf, att under resan ändock icke mindre 
än 23 arter nu för första gangen iakttogos. Dessa arter 
äro: 
