303 
klumpiga hybriderna, synas vara C. sol/da, men icke den 
odlade och förvildade trädgärdstypen, utan den i Finland 
flerestädes och äfven pä Aland förekommande spontana 
typen, som torde vara identisk med var. australis Haus- 
mann. Jag har harmed icke sagt, att detta namn ;ir det rik- 
tiga, ty i Ryssland luxurierar detta släkta med manga namn- 
gifna arter, och mähända har nâgot aî dessa namn prioritet, 
Hartman skrifver visserligen om C. solida troligen öfver- 
allt förvildad . men artens östliga utbredning tyder ju pa 
att den âtminslone i vâr östra skärgärd ar spontan. Alands- 
öarna äro ju en förträfflig brygga for den pa vagen lut. 
Redan Linné an sag (i Flora suecica), att C. solida (= Fu- 
maria bulbosa, radice non cava, major) var spontan och 
uppgifver den förekomma in maritimis Roslagiæ et Fin- 
landiæ liksom C. cava in Scania flore rubro et albo och 
F. »bulbosa, radice non cava minor (= C. intermedia och 
Lobelii tillsammans) in nemoribus plerisque Uplandiæ . 
2. Carex paniculata L. X remota L. 
Af denna hybrid, .som jag àr 1898 fann vid Liselund pa 
Möen (Danmark) (Bot. Not. 1902 pag. 191), och som af gam- 
malt uppgifvits för Stehag, fann jag i âr i Röddingedalen 
i Skäne 2 stora tufvor. Jag gaf ett par exemplar ât min 
förre lärjunge, Fil. Stud. Gösta Jönsson, som sedan pâ 
ett annat stalle i samma dalgâng fann liera tufvor. 
Med hänvisning till min flora pag. 709 (under C. re- 
mota) anser jag mig endast böra niimna, att den tili karak- 
tärerna är skäligen intermediär mellan stamarterna, men 
tili habitus mest erinrar om en grof C. remota. 
Lagerberg, T., Studien über die Entwicklungs- 
geschichte und systematische Stellung von Adoxa 
mo schatel 1 i na L. 86 s., 23 textfig., 3 t. — K. Sv. Yet. 
Akad. Handl. Bd. 44. N:o 4. — Äfven som gradualafhandling 
i Uppsala. 
Förf. har i synnerhet genom sin undersökning af de 
