43 
citerade figuren en modifiering; â vidfogade figur har 
jag sökfc framställa en typisk, fâgelboliknande rot, om- 
slutande en sten (svart â figuren). 
Macrocystis har sedan gammalt varit bekant for 
den oerhörda längd, skotten kunna na. De 1000 fot, 
hvilka ansetts som dess ungefärliga maximallängd, 
betraktas af Hooker *) soin en öfverdrift. Det största 
exemplar, han sett, uppskattar han till 700 fot 
men de uppgifter, som ligga till grund därför, synas 
nägot osäkra, i det han själf 1 2 ) säger, att det växte 
’’in what is believed to be forty fathoms water”, samt 
att stammarna ’’streamed along the surface for a di- 
stance certainly equal to several times the length of 
the ’Erebus'”. Del förefaller mycket egendomligt, att 
Macrocystis skulle växa pâ ett djup af nagot öfver 
73 meter! — Om man antager, att ett individ, väx- 
ande upp frân 25 meters djup och bildande nagot 
mer an 45° vinkel med bottnen, nâr en längd af ca 
35 meter till vattenytan och därefter växer ytterli- 
gare 35 meter utefter denna, d. v. s. blir 70 meter 
langt, torde detta fâ anses vara tämligen mycket. Att 
större längd stundom uppnâs, betviflar jag visserligen 
icke, och teoretiskt taget skulle ju skotten kunna bli 
oändligt langa. Växande i jordens mest oroliga haf, 
är emellertid Macrocystis utsatt för allehanda slitnin- 
gar. Sä ofta den faster sig kring smärre stenar, hvil- 
ket är mycket vanligt, löper den risken att, när gre- 
narna nâtt en större längd, föras bort hei och hällen 
af vagorna. Otaliga dylika exemplar, med den sasom 
substrat tjänande stenen kvarsittande i rotens gren- 
verk, har jag funnit uppvräkta pâ stränderna. 
Hooker 3 ) antager, att flertalet af de beskrifna 
varieteterna äro lokalformer, betingade af ström, va- 
gor etc. För att utröna detta har jag ä exemplar 
1. c. pag. 463. 
a ) 1. c. pag. 464. 
*) 1. c. pag. 461. 
