44 
frân olika lokaler företagit vissa mätningar, omfat- 
tande internodiernas längd, blasornas längd och maxi- 
maldiameter, bladdelarnas bredd vid öfvergängen tili 
blasan, längd och maximala bredd. Häraf framgar, 
kort sammanfattadt, följande. 
I oroligt vatten bli internodierna mera sträckta, 
stammens diameter mindre, bläsorna langsträckt pä- 
ronformiga med tjocka väggar, medelst ett bredt parti 
öfvergäende i bladen; dessa fä spetsigare bas, bli re- 
lativt längre och smalare och ta kortare cilier. I 
lugnt vatten bli internodierna kortare, stammens dia- 
meter större, bläsorna kortare päronformiga med tunna 
väggar, skarpt afsatta frân bladdelen; denna fär mera 
äggrand bas samt blir relativt kortare och bredare 
och i kanten försedd med längre cilier. Mellan de 
hvarandra mycket olika ytterligheterna finnas alia slag» 
öfvergängar. 
Harberton, Tierra del fuego, Okt. 1902. 
Ostenfeld, C. H., Botaniske iagttagelser fra 
Rendalen i det estlige Norge. (Nyt Mag. Naturvid. 
40, 1902, p. 223-241, t. 5-6). 
Förf., som studerat Melampyr um- formerna, , oranämner 
här endast att han iakttagit förutom M. pratense L. äfven 
M. vulgatum Pers., samt förutom M. silvaticum äfven M. 
laricetorum Kern, och en form af den senare, som möjligen 
är identisk med f. bicolnr Behm. 
Den nya hybriden Carex aquatilis W g. X Groodenowii 
Gay hade kräftig rotstock och höga sterila bladskott liksom 
aq., med blomställning som Gooden., 2 korta, cylindriska 
honax, det nedersta kortskaftadt ; 2—3 hanax. 
Botaniska sällskapet i Stockholm d. 29 dec. 1902. 
Prof G. Lagerheim föredrog om förekomsten af ägghvitelö- 
sande ferment i frukter. — Doc. Gunnar Andersson refererade 
sina undersökningar öfver ; 'Hasseln i Sverige fordom och nu 
samt dess betydelse för belysande af frägan om klimatets 
förändring efter litorinatiden”. 
Vetenskapsakademien d. 14 jan. 1903. Till in- 
förande i Handl. antogs en af handling af prof. P. T. Cleve: 
Plankton Recherches in 1901 and 1902. 
