51 
Nâgra ord om min bok: ”Förteckning* öfver Väster- 
g-ötlands fanerogamer och kärlkryptogamer”, 
Mariestad 1902. 
Af Aüg. Rudberg. 
För undanrödjande af möjligt missförständ och undvi- 
kande af onödigt skrifveri anhalles att fa meddela följande: 
I. Min i förordet uttalade önskan, att rättclser och 
tillägg matte insändas, har välvilligt hörsammats af flere 
meddelare. Med största tacksamliet mottagas fortfarande sä- 
dana uppgifter, i synnerhet om deras nedskrifvande ej vitt- 
nar om för stör bradska. 
II. Min i förordet gjorda anhallan om mildt bedömande 
har ocksa tillmötesgatts, ty mycket gravare anmärkningar 
än de hittills framkomna hade kunnat väntas, utmynnande i 
ett: ne sutor ultra crepidam. 
III. Med anledning af kandidat H. Wittes kritik i 
Bot. Not. 1902 sid. 271—282 ma nämnas: 
1. Orsaken, hvarför vid uppstäl/ning och nomenklatur 
sista upplagan af Kroks och Almqvists skolflora följts, är an- 
gifven i förordet. Denna anordning har varit lämpligast för 
det praktiska syftet med min lilla bok. F. Svanlunds för- 
teckning öfver Blekings fanerog. o. ormb., ”som är afsedd 
att vid exkursioner användas tillsammans med Krok och Alm- 
qvists Svenska skolflora”, är ju ordnad pa samma sätt. 
2. Gifvetvis hade växeställena bort ordnas efter mera 
naturliga grander. Dâ den af Aug. Berlin â sid. 5 i ”Den 
geograf. utbredn. af skandinav. halföns fanerog. o. ormb.” 
föreslagna indelningen af Vg. i tre smärre floromraden före- 
föll mig mera geometrisk än geografisk, sa uppgjorde jag en 
indelning, hvaraf spar synas i min bok_, men hade nog själf- 
kritik att ej använda den. Dâ sâlunda blott äterstod ett 
uppradande af ortnamn, fann jag en alfabetisk anordning 
vara den enda, som künde konsekvent genomföras. Denna 
anordning bör tili och med underlätta inrangerandet af nam- 
nen i de i växtgeografisld liänseende nägot sä när enhelliga 
omradena , när denna uppdelningsfrâga en gang blifvit lyck- 
ligt löst. 
3. Att jag af s. k. former snarare medtagit för myc- 
ket än för litet, synes framgä äfven af den omständigheten, 
att Witte i sin uppsats nu äterkallat förut uppgifne: Cir- 
sium arvense ß ferox och Carum carvi f. atrorubens. 
4. Den stora bristen, att de personer , som lämnat upp- 
gifter , icke anförts, är redan i förordet erkänd. Betänklig- 
Bot . Not. m3. 
