62 
Strâ af ett annat individ daremot tillhürde verkligen 
den 3-taliga formen. Auktor sjelf tyckes sâledes hafva 
svârt för att skilja pâ de bâda s. k. arterna endast 
efter yttre undersökning af exemplaren. 
ütg. 
Växters erhâllande genom bytesföreningar. 
Da man vet att i Sverige ärligen insamlas ett ofant- 
ligt stört antal herbarieväxter, äfven om man ej tager 
hänsyn till skolgossarnes herbarier, sa kommer man lätt 
att för sig nppsfälla den frâgan, om flertalet af dessa 
växter förr eller senare i nägon man komma veten- 
skapen till godo. Yisserligen är det sannt att des<a 
växter säkerligen fröjda mângen botanist och äfven 
föröka hans vetande. Mangen nöjer sig med att hafva 
skaffat sig ett stört studiematerial, som han dock kan- 
ske sjelf föga begagnar sig af. Yi tro att mângen 
herbarieägare borde begränsa sig och föröka sin sam- 
ling i större grad endast beträffande vissa släkten 
eller familjer, som han da künde blifva i tillfälle att 
noggrannare studera säväl i naturen som pâ sitt her- 
bariematerial. Sa som bytesföreningarne nu äro be- 
skaffade, är det dock svârt att inom en kortare tid 
fa ett flertal exemplar frän skillda hall af en viss 
växt. Yi föresla en liten förändring i detta hänse- 
ende. 
Om nägon vill ha jämlörelsematerial fran nägon 
viss trakt af Skandinavien och ej sjelf kan insamla 
det, sa fär han anlita andra att göra det. En vill 
t. ex. närmare lära känna sydgränsen för Ainus in- 
cana i Yestergötland. En annan vill hafva bättre 
reda pâ nordgränsen för Fagus silvatica och hänvisar 
tili Tidskr. f. Skogshushalln. för 1902 (Alb. Nilsson, 
Om Bokens utbredning och förekomstsätt i Sverige). 
En annan önskar fa lefvande material af en viss 
växt frân en viss trakt. I dylika fall kan det vara 
lämpligt att sätta in en annons därom i Botaniska 
