100 
Centaurea cyanus: Blâherre*. 
Son chus oleraceus och asper: Kräfttistel. ’Kräf- 
tor äta den med förkärlek”. 
Taraxacum officinale : Fettistel. 
Lonicera xylosteum: Trollbär*. Bären vagade 
man icke äta; de ansagos giftiga. 
Galium aparine : Bin da. 
Convolvulus arvensis: Fartarmar* (anföres för 
Uppland redan af E. Fries i hans ofvannämnda ar- 
bete), Jungfru Marie kjolar. 
Ledum palustre : Skvattronris. 
Carum carvi : Kummil*. 
Anthriscus silvestris : Hundluk a. 
Epilobium angustifolium: Kalfrumpa (redan af 
E. Fries 1. c. anfördt för Uppland). 
Euphorbia helioscopia: Vartgräs. Saften bra mot 
vârtor. 
Vicia cracca : Musärt (enl. E. Fries i Västergöt- 
land namn pä Ervum tetraspermum). 
Lotus corniculatus : Jungfru Marie nycklar 
(enl. E. Fries i Västergötl. namn pa Primula offici- 
nalis). 0. Westerlund uppgifver namnet ” Jungfru Ma- 
rie kyrknycklar” för mellersta Uppland; men denna 
variation hörde jag icke. 
Trifolium montanum: Hvitväppling och 
T. flexuosum: Rödväppling skildes, egendomligt 
nog, väl fran Hvitklöfver (T. repens) och Röd- 
klöfver (T. pratense). 
Bubus cœsius: Äkerhallon*. 
B. saxatilis : Krassbär*. 
Spircea filipendula : Jungfru Marie bröd. 
Bapaver dubium: F all ros*. Samma folktro om 
denna växt, som O. Westerl. omnämner, hörde äfven 
jag. ’’Den, som luktar pa blomman, far fallsjukan.” 
Barnen voro därför mycket rädda för densamma och 
plockade den aldrig. E. Fries omnämner för Uppl. 
namnet ”Fallblomster” pa denna växt. 
