125 
Euphorbia Esula L. o g dens Slægtninge. 
Af C. H. Ostenfeld. 
Ved UndersDgelse af Kobenhavns Botaniske Mu- 
seums danske Materiale af ” Euphorbia Esula LP viste 
det sig, at der derunder skjulte sig 2 Arter foruden den 
ægte E . Esula. Foranlediget af dette Resultat gen- 
nemgik jeg, hvad der forefandtes af ”E. Esula' 1 ' 1 fra 
Sverige, og ogsaa her viste det samme Forhold sig. 
Endvidere har jeg haft Lejlighed til at undersoge 
Lunds Botaniske Museums Materiale, som Dr. 0. Nord- 
stedt velvilligt stillede til min Disposition, samt fil. 
kand. H. G. Simmons’ Sämling. Jeg har paa den 
Maade kunnet undersoge Exemplarer fra en stor Mængde 
Lokaliteter i Sverige og derved kunnet fastslaa, at 
foruden E. Esula er E. virgata W. & K. funden mange 
Steder og E. salicifolia Host ét Sted. Til Efterret- 
ning for svenske Florister skal jeg tillade mig at 
give en kort Karakteristik af de tre Arter samt op- 
fore de Lokaliteter, hvorfra jeg har set Exemplarer. 
Ingen af Arterne er vel oprindelig svenske; de er 
sikkert alle forvildede fra Dyrkning, især paa Kirke- 
gaarde, eller indslæbte fra det sydlige Mellem-Europa 
paa Ballast- og Ruderatpladser. 
Arterne danner en nærbeslægtet Gruppe af Euphor- 
bier, som har folgende Fællesmærker : Fleraarige Ur- 
ter med Udlobere; den sammensatte Blomsterstand er 
en mangegrenet Skærm med oftest 2-delte Grene. 
Bladene spredte, talrige; i Hjornerne af enkelte af de 
ovre Blade fremkommer mindre Blomsterstande, i 
Hjornerne af enkelte af de længere nede siddende Blade 
derimod sterile Grene med talrige, tætsiddende spredte 
Blade, som oftest er smalere end Hovedstænglens. 
Kopdækkets Kirtler er halvmaaneformede elier tohor- 
nede (o: halvmaaneformede med udtrukne Spidser). 
Kapslen svagt rupunkteret paa Rygsiden ; Froene glatte. 
De Kendemærker, hvorefter Arterne adskilles, er: Bla- 
Bot. Not. 1903. 
