146 
bergen. Den förra bergstrakten gränsar i norr och 
öster tili Västmanland och skiljes i söder genom Hjälma- 
rens och Svartans nedre lopp fran mellersta och i 
vaster genom Tysslingesjön frän västra Närke. Hit 
räknas följande socknar: Götlunda, Lillkyrka, Glans- 
hammar, Bingkarleby, Axberg, Hofsta, Eker, Kil och 
Gräfve samt örebrotrakten (socknarna Ansta och Läng- 
bro samt stadens jord). 
Yästra Närke, till en stör del f}dldt af Kilsber- 
gen, ligger vaster om Tysslinge- och Logsjön. Kils- 
bergen na stund om en höjd af 280 meter och stupa 
ofta brant ned mot närkesslätten. Hit höra följande 
socknar: Tysslinge, Vintrosa, Hidinge, Knista, Eds- 
berg (till en del), Qvisbro, Tângerâsa, Nysund, Ska- 
gershult och Bodarna. 
Södra Närke är ett skogbergigt högland af 90 
— 237 meters höjd öfver hafvet söder om hallsbergs- 
slätten och sjöarna Tisaren och Sottern. Hit räknas 
socknarna: Askersund, Snaflunda, Hammar, Lerbäck, 
Svennevad och Boo. 
Omgifven af dessa skogiga gränstrakter utbre- 
der sig närkesslätten med sluttning mot Hjälmaren. 
Denna slätt är i vaster nâgot kuperad, i midten mera 
jämn och mot öster en sank kärrmark. Laglandet 
genomdrages af flere rullstensasar, och dess berggrund 
hör tili större delen tili den siluriska formationen. 
Tämligen fullständigt. bevarad är som bekant denna 
blott pa nagra fa stallen, t. ex. Yxhult och nagra 
ställen i Asker 1 ). Detta s. k. mellersta Närke bestar 
af följande socknar: Edsberg (till en del), Hackvad, 
Viby, Kräklinge, Hardemo, Täby, Mosas, Kumla, Halls- 
berg, Almby, Gellersta, Ekeby, Sköllersta, Norrbyäs, 
Mellösa, Asker och Lännäs. 
*) Jämf. Sveriges geol. undersökning. Ser. Ca N:o 2 Stock- 
holm 1902. Samma formation förekommer äfven i västra Närke, 
t. ex. Latorp. 
