157 
Folia anguste lanceolata. Involucriim magnum , 
glandulis creberrimis et pilis demis obtectum. 
Bhizoma sat tenue. Stolones (fig. 1 7) elongati, 
sat crassi, sæpe flagelliformes, pilis mollibus, longis, 
creberrimis vestiti, dense tomentosi, foliis acutis, haud 
multum decrescentibus instructi. Folia rosularia dilute 
prasina, exteriora (fig. 14, 15) ovato-oblonga — ob- 
longo -lanceolata, intermedia et intima (fig. 16) an- 
guste lanceolata, acuta, omnia supra setulis mediocri- 
bus, sparsis, subtus pilis longis, mollioribus, densiuscu- 
lis vestita, cano-tomentosa — tomentella. Scapi 2 — 5, 
monocephali, 15 — 30 cm. alti, dense stellati et pilosi, 
superne floccosi et glandulis densis — crebris obtecti. 
Involucrum sat magnum, 10 — 11 mm. longum, 6 — 7 
mm. latum, basi ovoideum, griseo-virescens. Squamœ 
lanceolatæ — lineari-lanceolatæ, 1,5 mm. latæ, viridulæ, 
in apicem subulatum, coloratum protractæ, floccosæ, 
glandulis creberrimis et pilis albidis, densis — crebris 
vestitæ. Calathidium magnum, flavum — citrinum. Li- 
gules marginales stria plerumque sat brevi pictæ, 
sublaceratæ. 
Utmärkande för denna form äro de grofva, langt 
ocli tätt bâriga stolonerna, som stundom äro utbildade 
till flageller, de smala, spetsiga rosettbladen, som of- 
van äro ljust lökgröna, under hvitfiltade och lâng- 
hâriga, samt de tämligen stora, grâgrôna blomholkarna. 
Holkfjällen äro tätt klädda med glandler och ljusa 
hâr, som ge dem ett grâaktigt utseende, och med ett 
stjärnludd ända till den utdragna, rödfärgade spetsen. 
Ofverensstämmer i hufvudsak med ex. i Norrlins 
of van citer ade exsickater af H. semiradians Norrl. 
men afviker genom större harighet. Detta gäller isyn- 
nerhet holkarna, som pa ofvan nämnda exsickatexem- 
plar endast äro klädda af glandler. Bland svenska 
Pilosella-former kommer den tili allmänna utseendet 
och holkarnas färg ganska nära H. firmistolonum Dahlst. 
Fran denna senare skiljes den genom de ytterst smala 
