235 
rhizoraets förlängning upp till svepebladen. Vi skulle 
sâledes här ha framför oss ett fall af s. k. topoplasic , 
rned hvilken benämning Haacke (Biol. Centralblatt, 
XVI, 1896, p. 625) betecknar det förhallandet, att 
ett organs bade yttre och inre differentiering är be- 
roende af dess topografiska läge: bladorganets för- 
skjutning är det primära, dess omvandling saväl som 
föryngringsskottets förflyttning äro sekundära före- 
teelser. 
Men om ocksä satsen om topoplasie gäller be- 
träffande bladorgan, sa tyckes den, af förevarande 
fall att döma, ej ha giltighet beträffande organ af 
stamnatur. I det förskjutna bladets veck hade näm- 
ligen, säsom redan nämnts, bildats ett rhizom (rh), 
hyilket i midten af juli manad mätte i längd 18 mm. 
och i tvärgenomskärning ungefär 7 mm. I likhet med 
förhallandet hos en del föryngringsskott var rhizomets 
första bladorgan ett mellanblad af vanlig form (m), 
de öfriga typiska lagblad. Bildningen i sin helhet 
gaf intryck af en groddknopp, och heit visst skulle 
den ocksa, därest plantai! fätt sta orörd, hafva tjänst- 
gjort säsom sâdan, i det den vid stjälkens nedviss- 
nande lätt kunnat öfvervintra för att följande var 
fortsätta sin utveckling. 
I litteraturen finnes mig veterligt blott en end a 
likartad missbildning hos A. nemorosa omnämnd, näm- 
ligen i Gardeners Chronicle, 1864. Da emellertid 
detta arbete ej varit mig tillgängligt, kan jag endast 
citera, hvad härom finns anfördt i Penzig, Pflanzen- 
Teratologie, Bd. I, Genua 1890, p. 176. ’’Eine 
wunderliche Abnormität des Wuchses ist (etwas un- 
klar) in the Gardeners Chronicle 1864, p. 722 be- 
schrieben: von dem oberirdischen Schaft eines Ex- 
emplars entsprang seitlich (wie?) ein horizontales Rhi- 
zom, welches mehrere Laubblätter und zwei Blüthen- 
schäfte trug.” Denna beskrifning är, säsom ocksa 
Penzig anmärker, nagot dunkel. Ar äfven här fraga 
