236 
om efct verkligt rhizom i samband med en förskjut- 
ning af stödjebladet, tillkommer sâsom nâgot egen- 
domligt dels en omvandling af fiera lâgblad till mel- 
lanblad, dels en anticipering af tvenne florala axlar, 
af livilka den ena mäste vara sidoställd. 
Om förekomsten af Moehringia lateriflora L. och 
Cassandra calyculata (L.) Don. i Sverige. 
Af J. A. Z. Brundin. 
Den förstnämnda af dessa växter, hvars förekomst 
i Sverige hittills ej anmärkts, paträffade jag somma- 
ren 1900 pa Seskar-ön, den största af öarna i skär- 
gärden mellän Luleä och Haparanda. Jag fann den 
endast â en lokal, belägen ungefär midt pä öns väst- 
sida nägra 10-tal meter frän stranden, dar den växte 
i granskog tillsammans med Trientalis europæa , Vacci- 
nium myrtillus , Pyrola- art er m. fl. 
Inom det finska floromrädet förekommer Moehrin- 
gia lateriflora enligfc Herbarium Musei Fennici, Hel- 
singfors 1889, i trakten kring Enare träsk, öfver 
heia Kolahaifön, i Karelen samt i nordliga Österbot- 
ten längs Kemielfven söder om Kemi träsk. Den 
förekommer ocksä tämligen sällsynt i lundar vid Kit- 
tinen och Luirojoki i norra Sodankylä (R. Hult: Fin- 
ska Lappmarkens skogsvegetation p. 169 i Acta Soc. 
pro Fauna et Flora Fennica, T. XYI, N:o 2, Hel- 
singfors 1898). Vid Kemi elfs mynning och Kemi 
stad, säledes blott 2 — 3 mil frän svenska gränsen, 
synes Moehringia vara tämligen allrnän (jfr. M. Bren- 
ner: Observationer rörande den nordfinska floran p. 
194 i Acta Soc. etc. T. XVI, N:o 4, Helsingfors 
1899), hvadan dess uppträdande pä svenskt omräde lätt 
later sig förklara. — I nordligaste Norge är Moehringia 
lateriflora funnen vid Kloster elfven i Syd-Varanger. 
