241 
minor är den med afseende pâ korgar och hälkar 
mest varierande arten, da korgarna kunna vara stora, 
medelstora eller sma, halkfjällen nakna, nägot eller 
tätt spindelväfshäriga, purpurröda eller gröna. De 
hybrider, i hvilka minor och nemorosa ingä, ha fva 
äfven bladen mera tillspetsade och de hybrider, i 
hvilka tomentosa och officinalis ingâ, hafva blomkor- 
garna ordnade i kvast. Lappa officinalis X minor lik- 
nar habituell mest Lappa officinalis (stora korgar 
i allmänhet), men har halken nagot spindelväfs- 
hârig (pâ mina exemplar). Om glatthâlkig Lappa 
minor ingâr, fâ bladform och pollen afgöra. Lappa 
officinalis X nemorosa liknar habituelt mest Lappa 
nemorosa , men har korgarna samlade i kvast. Lappa 
officinalis X tomentosa är igenkännlig pâ sina stora, 
medelmâttigt spindelväfshariga halkar. Ingâr Lappa 
tomentosa var. calva , är naturligtvis halken glatt. Lappa 
minor X tomentosa kännes pâ sina tillspetsade blad 
och i kvast samlade, medelmâttigt spindelväfshäriga 
hâlkar. Dessutom finnas finare karaktärer pâ kâlk- 
fjällen, hvilka jag förbigär, dä det icke är meningen 
att här fullständigt beskrifva dessa hybrider. 
Succisa pratensis Moench /. incisa Roth. Olseröds 
mosse. 
Mentha aquatica (L.) Fk. X arvensis L. Vanlig i 
vattendragen i östra Skäne. 
Verbascnm nigrum L. X Thapsus L. Vidtsköfle 
(Fäglahusen). 
Primula farinosa L. /. subacaulis. Olseröds mosse. 
Har uppträdt först pâ de senare âren, i sammanhang 
med mossens torrläggning. 
Barbaren vulgaris R. Bk. * arcuata (Om) Rchb. 
Degeberga. 
Hypericum humifusum L. forma annua. Olseröd. 
1 ) Denna form omtalas redan af C. F. Nyman i ’’Sveriges 
fanerogamer ;; . Det heter dar: ”oeh blir pâ de senare (fuktiga ak- 
rar) icke sällan liten, mera upprät, enkel och knappt tuärig-,,. 
