245 
raturen och sâvidfc jag vet äfven i den utländska hit- 
tills obeskrif’na hybrid anträffades af mig den 5 Juli 
innevarande ar i ganska stör mängd heit nära Efve- 
röds järnvägsstation pa ett sandfält mellan denna och 
Lyngbyan. För fiera âr sedan (1888) togs vid Kille- 
hus af mig en Anthericum-îorm med relativt stora 
blommor och nagot förgrenad blomställning, som san- 
nolikt var denna hybrid. Jag försummade att strax 
anställa undersökning däröfver, och tyvärr har exem- 
plaret sedan förkommit. Ar 1898 fanns denna hy- 
brid af Hjalmar Nilsson vid Degeberga. I Svalöfs 
park hade jag senare pa sommaren tillfälle att se 
stätliga inplan terade exemplar af densamma. Jag 
vill nu lämna en kort beskrifning pa hybriden, hvil- 
ken genast presenterade sig som en sâdan genom sin 
föga förgrenade blomställning och sina blommors in- 
termediära storlek. 
Örtblad betydligt kortare än stängeln. Stängeln 
vanligen grenig, med 1 eller 2, sällan fiera grenar, 
men äfven enkel. Pa de exemplar, som odlas i Sva- 
löfs park, är grenarnas antal större. Att blomställ- 
ningen stundom är enkel, kan bero därpa, att formen 
Anthericum ramosum ß ) pseuäoliliago , som förekommer 
i stör mängd pa sandfälten omkring Efveröd, ingar 
i kombinationen. 
Örtbladens bredd omkring 7 mm. Anthericum 
Liliago har 7 — 8 — 10 mm:s bladbredd, atminstone 
pâ sandexemplar ; i Neumans flora förekommer den 
oriktiga uppgiften 2 — 5 mm. Anthericum ramosum 
3 — 6 mm:s bredd. Kalkbladens längd är 14 — 15 
mm. Hos Anthericum Liliago äro kalkbladen af 17 — 
20 mm:s längd, hos Anthericum ramosum af 9 — 10 — 
12 mm:s längd. De inre kalkbladen nästan jämn- 
breda eller nästan äggrunda, häri sälunda när mande 
sig antingen den ena eller den andra af föräldrarna. 
Pollen slött, i det att större delen af körnen äro in- 
nehällstomma och deformerade. Stift nägot krökt, 
