289 
Enligt Beck y. Mannagetta snyltar 0. alba uteslutande 
pâ Labiater. Emellertid ha vi nog äfven här att 
göra med en form af 0. alba , ehuru en annan än den, 
till hvilken Sandöexemplaren höra. 
Enligs Beck v. Mannagettas Monografi tillhör 0. 
alba den tribns inom släktet Orobanche , som han be- 
nämner Glandulosœ , och för hvilken Alptrakterna an- 
ges som utbredningscentrum. 0. alba *rubra skulle 
t. o. m. enligt hans âsikt vara en subalpin form. 
Han säger nämligen: *) ’’Die Einfluss einer höheren 
Lage und der damit verbundenen stärkeren Insola- 
tion ist z. B. bei 0. alba und O. reticulata unzwei- 
felhaft zu erkennen; die subalpinen Formen dersel- 
ben sind viel reichlicher durch Anthocyan roth und 
purpurn gefärbt, als die montanen Formen und jene 
der Steppenländer.” Emellertid torde det vara för- 
hastadt, att häraf' dra den slutsatsen, att äfven exempiaren 
fran Sandön tillhöra en subalpin form, därför att de 
ha denna färg. Den skulle väl lika sä gärna kunna 
förklaras som framkallad genom den starka insolation 
växten i fraga är utsatt för pâ den fria och solöppna 
lokal pa Gotska Sandön, där den förekommer. 
Fran Mellaneuropa har sedan arten vandrat norrut 
ända tili mellersta Skottland, där dennar 57° n.br., enligt 
nämde förf. den hittills nordligaste kända fyndorten 
för densamma. Han har emellertid härvid förbisett 
artens förekomst vid Thorsborgen a södra Gotland 
pâ 57°5' n. br., hvilken han dock ”fide Fries” anger 
vid omnämnande af artens ’’area geografica” i den 
speciella delen p. 213. Pâ den medföljande växtgeo- 
grafiska kartan uppdrar han för öfrigt artens nord- 
gräns felaktigt, i det han pâ nägot sätt tycks ha förväx- 
lat den med 0. reticulata Wallr. (— ö. cirsii Fr.), 
hvars nordgräns han där later ga fram öfver södra 
1 ) 1. c. p. 47. 
