53 
skifvan. Derma är 3 — 5 cm lang, af skaftets längd, 
äggrundt triangulär med jämn bas ocb trubbig spets. 
Stipler smalt lansettlika, nâgot fliktandade som hos V. 
stagnina, 1 — 2,5 cm. langa, 1 | 3 — 1 1 2 af skaftets längd. 
Kronblad ljusbla eller rent hvita. — 
Sällsynt: Seppa nära Arensburg! Kergel! Mellan 
Arensburg och Kielkond, 13 verst frân A.! 
Viola montana (L.) (tafl. 2 fig 12.) 
Enligt hvad rektor Neuman meddelat mig, om- 
fattar Linnés V. montana dels en canina-art med i 
Sverige nordligare utbredning, dels ock tvänne hybri- 
der nämligen V. montana L. (i inskr. bem.), X Riviniana 
och V. canina a X Riviniana. Hvad vi sägo pa Ösel var 
endast V. montana (i inskr. bem.), eller, säsom jag sett 
den benämnd af Neuman, V. caninæformis. 
Anda tili 3 dm hög. Bladen nâgot smâhâriga, 
stora; skifvan tili 5 cm lang, frân hjärtlik bas jämnt 
afsmalnande mot spetsen. .Stipler tili formen som hos 
V. canina, men större. Blommor stora, blägredilina. — 
Sällsynt : Arensburg ! Kergel ! Mustel ! 
Viola montana (L.) x pumila Chaix. nov. 
hybr. (tafl. 2 fig. 20, 21.) 
Denna hybrid Annes i litteraturen omnämnd af 
BoRßas, men hans V. montana L. är — - V. elatior Fr., 
hvilka tvänne han vill identifiera. x ) — Ett par 
dm. hög. V. montana visar sig i bladens storlek och 
form samt blommornas storlek och färg. V. pumila 
röjer sig i det vingade bladskaftet samt stiplernas ut- 
seende. Bladen äggrundt lansettlika med ungefär 4 cm 
läng och 2 cm bred skifva. Stipler som hos V. pu- 
mila, men näende blott 1 | J af skaftet. Blommor be- 
tydligt större än hos V. pumila, tili färgen mycket 
lika V. montana. 
') Se Oesterr. Bot. Zeitschrift. Jahr g 40. (1890) pag ‘26. — Se 
äfven samma tidskrift, arg. 41 (1891). pag. 32 (”V. elatior Fr. die 
echte V. montana L.”) — BoRBàs in Hallier Kochs 1 Synopsis, pag. 
212 (1890). 
