55 
Viola pumila X stagnina (tafl. 2 fig. 17, 18.) 
2 — B dm hög och salunda större an de bada ar- 
terna. Till bladen mest lik V. stagnina, ehuru skaf- 
ten äro nâgot starkare vingade. Tvenne typer torde 
kunna särskiljas inom denna hybrid : 
f. media (tafl. 2 fig. 17) 
Bladen med vingade skaft, men tvär bas. Stip- 
ler naende 1 j 2 af skaftet eller mera. Blommor bla med 
ntdragna kronblad och läng, jämntjock sporre. 
f. substagnina (sa benämnd af rekt. Neuman) (tafl. 
.2 fig. 18) 
Bladshaft mindre vingade än hos föregaende. 
Stipler af varierande längd. Blommor hvita med kor- 
tare kronblad och kort, kägellik sporre. — 
Sällsynt: Mustel! (f. media) Seppa! (d:o) mellan 
Arensburgoch Kielkond, 13 verst frân A.! (f. subst.) 
Viola elatior Fr. 
Sällsynt: Taggamois (Smt. Fl.) 
Viola tricolor L. 
Sällsynt: ön Filsand! 
Viola arvensis Murr. 
Ej sällsynt i flere former: Ansekülll Arensburg! 
mellan Kielkond och Vikki! 
2. Cassandra calyculata funnen i Sverige. 
Af Gustaf Hellsing. 
Under en resa, som jag förra sommaren sattes i 
tillfälle att företaga Tornedalen uppefter, bief genom 
fyndet af Cassandra calyculata (L.) Don. pâ den sven- 
ska sidan af Torneelfven min uppmärksamhet fâst 
vid denna vâxt, angâende hvars svenska utbredning 
hittills blott ofullständiga eller obekräftade uppgifter 
föreligga. 
Cassandra calyculata âr som bekant en vâxt med 
stärkt utpräglad ostlig utbredning. I Finland är den 
funnen öfver heia landet sä när som pâ Kolahalfön 
Bot. Not. l r .)00. 
