82 
e) hrevi folia. Blomstängel fin, blomskaft nâgot 
längre, blad mycket kortare: 20 — 25 mm. lânga. Myc- 
ket vanlig. 
Af JJ. minor har han följande former: 
a) brevipedicellata. Blomskaft mycket korta (2 — 
8 mm.). 
b) gracilis. Mycket mindre till alia delar an huf- 
vudformen. Blomstänglarne nâ en höjd af 7 cm. Blom- 
kronan 5—6 mm. lang. Vanlig. 
c) Montana. Blommor mycket större an hos huf- 
vudformen. Ofre läppen tväflikad. Sporren n. konisk. 
Blomstänglar lika sa korta som hos föreg. 
d) major. Mycket större an den typiska formen. 
Ofre läppen trubbig, sporren n. konisk. (Tages ofta 
för U. Bremii Heer.) 
U. Bremii , som förekommer i syd vestra och cen- 
trala delarna af Europa, skiljer sig frän föreg. art 
genom följande karaktärer. Alla organ mycket större. 
(dire läppen bredare och trubbig, den nedre rundad, 
plan. Sporren konisk rned en bred bas. 
Af U. intermedia urskiljas följande former förutom 
den typiska: 
a) Grafiana (Koch). Bladens slutflikar breda och 
trubbade. Vanlig. 
b) elatior. Mycket större an den typiska formen 
med mycket längre bladflikar. Blomstänglar 25 cm. 
länga. Blomkronan . . . — 19 mm. 
c) longirostris. Mindre. Sporren mycket smalare, 
af nedre läppens längd. I vestra Europa. 
d) conica. Sporren bredare och kortare. I vestra 
Europa. 
Nog förekomma âtskilliga af dessa former här i 
Norden; fiere af dem som icke hafva nägon egen geo- 
grafisk utbredning, äro väl af mindre värde. Det är 
därför skäl för de skandinaviska botanisterna att tili 
sommaren undersöka, i hvad mân nägra mera kon- 
stanta former af släktet här uppträda- U. vulg f. he- 
