85 
Af Veronica pnlita Fr. och persica Poir. har förf. fun- 
nit calycida- former, hvilkas blommor liksom hos den analoga 
V. agrestis ß calycida Fr. utvecklas pâ öfvervintrande ex., som 
längre fram öfverga i den normala formen. 
OdontUes rubra Gilib. f. tescaria. Stjälk enkel och spens- 
lig, korthârig af vinkelrätt utspärrade blad. Blad jämbreda 
mycket smala (1 — 2 mm.), de fiesta spetsiga. Blomställningen 
tat; blomfärg ljusare än hos hf. 
Euphrasia stricto Host f. procumbens. Hufvudstjälk 
nedliggande — uppstigande. Grenarne, hvilka samtliga utgä 
frän stammens nedre del, äro nedliggande och ofta lika länga 
som hufvudstjälken. Härigheten är obetydlig, i det stjälken 
är glest smâhârig af bakat riktade har, blad och blomfoder 
glatta eller n. glatta. Bladtänder sylspetsade, framât riktade. 
Blomkronan stör (vertikal öppning omkr. 10 mm.), pipen kor- 
tare än underläppen. Blomfärg öfvervägande violett. Börjar 
blomma i medio af aug. Pâ hallmark bland ljung etc. 
Melampyrum pratense L. f. subprocumbens. Hufvud- 
stjälk kort, nedliggande — uppstigande; de nedre grenarne 
mycket länga, nedliggande. Blommorna stora (intill 19 mm. 
lânga, frân fodrets bas räknadt), öfvernäende stödjebladen. 
Denna form är sent blommande och trifves bäst i mossa pâ 
skogbeväxt hällmark eller strandvallar. 
Plantago maritima L. f. lanigera. Stängel nedliggande 
—uppstigande, vid basen omgifven af läng hvit ull ; axet 
äggrundt — aflängt. Denna alvarform motsvarar PI. lanceolata 
f. dubia. 
Pulsatilla pratensis (L.) Mill. f. glabrescens Ahlfvengr. 
in litt. Karpeller glatta, stjälk och blad nästan glatta. 
Erodium cicutarium (L.) L’Herit. v. crassicaule. Stjäl- 
ken nedtill förtjockad och skiflikt utbredd, utsändande fiera 
korta grenar och vanligen endast 3-blommiga blomskaft. Bla- 
den ytterst talrika, hopade till en tät bladrosett, normalt 7- 
pariga. Heia växten kort klibbhärig. Blomningen försiggar 
hos en del individ i sept..— nov.; de individ, som ej börjat 
blomma under hösten, öfvervintra och blomma följande vär ; 
de öfriga vissna ned efter vintern. Yäxtplatsen är hällmark 
med gräsmatta eller hard grusig mark ss. vägkanter. 
Crataegus monoggna Jaccp f. subdigyna. Stiften äro 2 
i omkring halfva antalet blommor, stundom i fiera, frukten 
rundadt äggformig äfven efter blommor med 1 stift ; frukt- 
stenar nàgot kortare än hos hl., i allm'änhet 8 mm. länga. 
Foderflikar som hos hf. Fruktämne och blomskaftens öfre 
del vanligen finludna. Blad som hos hf. 
