nu medclelats. Für desamma har jag till icke riuga 
del att tacka professor H. von Post, sum genom ett 
foregâende terrain liället föredrag i botaniska Sektio- 
nen i Upsala rigtade min uppmärksamhet pâ formerna 
af slägtet Alopc.curus. 
Under exkursioner i Upsalatrakten päträffade jag 
näinda sommar pä icke mindre än sex stallen de fiesta 
längs Fyrisän söder om staden, en Alopecurusfovm, som 
utan tvifvel är hybrid mellan A. yeniculatus och A. 
pratensis. Den växer pä samtliga ställena i sällskap 
raed dessa arter. Synnerligen vacker är en förekomst 
pa södra sidan om Liljekonvaljsholmen söder ora 
Ultuna. I kanten af det sumpmarksomrâde, soin frän 
Fyrisän stracker sig fram hit, förekommer A. yenicu- 
latus , och pä den bredvidliggande ängen växer riklig 
A. pratensis. En däremellan liggande zon intages af 
ett särdeles rikt bestand af hybriden, som här synes 
ha funnit synnerligen passande förhallanden och tro- 
ligen — jämför pollenets beskaffenhet - — förökat sig 
pa vegetativ väg raed undanträngande af andra växter. 
Den ifrägavarande formen bildar saväl habituelt 
som i detaljkarakterer en ty-dlig raedelform mellan de 
bäda arterna. Straet kan betecknas sasom öfvervä- 
gande knäböjdt uppstigande, det blir aldrig som hos 
A. pratensis upprätt nästan frän basen, däremot blir det 
of'ta vid basen nedliggande och nagot rotslaende, men 
ej i sarama utsträckning som hos A. (jeniculatus. 1 
frâga om sträets fasthet, bladens bredd och konsistens 
intar formell ocksâ en medelställning. Axvippans in- 
termediära storlek lemnar kanske bästa ledningen vid 
formens uppsökande. Smaaxens längd är, ungefärli- 
gen angifvet, hos A. yenieulatus 2.5 — 3 mm., hos hy- 
briden 3,5 — 4 mm. och hos A. pratensis 4,5 — 5 mm. 
Slutligen visar sig medelställniugen äfven i smaaxens de- 
taljer (se figurerna). Skärmfjällen äro hos A. geniculatns 
trubbiga, hos hybriden kort spetsiga, hos A. pratensis ut- 
draget spetsiga; blomtjället hos A. yenieulatus tvärhugget, 
