107 
Pollenet . är a£ samma beskaffenhet sqm hos fö re- 
gnende hybrid, ocli förhallandeim med öfversta strä- 
ledet och standarne .äterkomma äfven liär. 
Saväl A. geniciüatus X pratensis som A. genicida- 
tus X ventricosios äro förut kända fran Finnl. och 
Tyskl., den. förra i Tyskl. fran ett antal stallen, den 
senare endast fran Usedom. Bada kunna säkerligen 
med hopp om framgäng sökas pâ andra stallen i Skan- 
dinavien. Frodiga, tili sumpmark stötande ängar. der 
arterna komma i hvarandras omedelbara närhet, böra 
pa Here stallen än här ha gifvit npphof till dessa former. 
Den ü mars 11)00. 
Professor Kjkllman lemnade en del organogra- 
fiska meddel anden. Föredr. förelade först en större 
mängd sjelfsadda groddplantor af Fraxinus excelsior , 
vnxna under samma yttre förhällanden, samlade dels pâ 
varen, dels pâ husten samma är. De visade ganska bety- 
dande olikheter . sinsemellan. I regel utvecklar denna 
yäxt. under groningsâret blott ett epikotylt internodium, 
dock ej sällan äfven tvä, bada füllt kraftiga. I förra 
fallet äro primordialbladen af olika form och olika 
längt gangen förgrening : vanligen äggrunda eller ut- 
draget äggrunda, glest trubbsagade, stundom äggrundt 
aflanga- stundom grundt en — tvâflikade, ej sällan tre- 
fingradt delade. Den sistnämnda utbildningen hafva 
alltid det andra bladparets blad, dâ tvä epikotyla in- 
ternodier kommit tili utveckling. Växten utmärker 
sig alltsa för ganska stör variation pâ groddplantstadiet. 
Föredr. redogjorde derefter för en under here 
pâ hvarandra följande àr i fjärden Ekoln af Mä- 
laren funnen, pâ âtminstone 3—6 dm. djup vaxande 
Elcocharis acicularis. Den var till alla delar finare 
ün den typiska formen, med mera lângledadt, rikgre- 
nigare rhizom. Dess Struktur var stärkt hydromorf: 
hadrom mycket svagt utveckladt, nästan intet stereom, 
inga klyföppningar, allt parenkym stärkt lakunöst 
o. s. v. 
