120 
rliiza Horsfieldii och Agrostcmma sp., bâcla liksom den 
stâtliga Cyrtandra grandis raed hvita blommor. Ofta 
kan man en läng stund vaudra i urskogen utan att 
se en enda blomma da plötsligt en af dessa hvitblom- 
miga faller i ögonen. Cyrtandra grandis (stärkt pro- 
tandrisk) sag jag vid fiera tillfällen besökas af en 
humla, bemedlande allogam befruktning. Fiera af 
dessa, undervegetationen i urskogen tillhörande växter 
betjena sig af de för uppnâende af en fri plats och 
gynnsam belysning vanliga medlen : krypande rhizom 
och utlöpare. Atskilliga sasoin t. ex. Acanthaceer 
ega en typ för föryngring som i händelse af uteblif- 
ven fröbildning eller olämpliga groningsbetingelser lik- 
väl gör deras tillvaro säker. Härvid tillgâr sälunda: 
ett äldre individ intager ofta en snedt uppstigande 
ställning, hvarvid dess nedre stjelkleder komraa i be- 
röring med bladtäcket, der de sla rötter och skjuta 
nya skott, hvilka efter de äldre delarnes bortdöende 
isoleras och blifva sjelfständiga individ. 
Men vi pâskynda vâra steg mot höjden. De 
hvita blommorna al en Ternstrômiacé ( Saaranja ) be- 
täcka vägen langa stycken. Af pä vagen nedfallna 
frukter kunna vi sluta tili närvaron af Quer eus-, Casta- 
nea- och Castanopsis&rter . Bärarne stiga försigtigt 
med sina nakna fötter bland de taggiga frukterna af 
den sistnämda och börja föröfrigt se trötta ut, hvar- 
för vi besluta rasta. Vi hafva nu ocksâ hunnit tili 
en punkt, som förtjenar att ses, nämligen tili de be- 
römda vattenfallen vid Tjibeurreum. Tre större bäc- 
kar kasta sig här pa tämligen kort afstând frän livar- 
andra öfver en brant klippvägg cirka 100 m. ned 
för vâra fötter, och de svala dunsterna uppfriska oss 
dâ vi intaga vâr frukost i gröngräset. Vegetationen 
är yppig och artrik. Trädartade ormbunkar i mängd 
och pa den ständigt befuktade bergväggen Elato- 
stemma , C urculigo etc. För första gangen pa Java 
säg jag här Sphagna , men de voro här i förnämt 
