123 
fargen. Alla förändringar, soin gâ därutöfver, maste 
enligt förf:s âsikt misstänkas vara hybrider. När en 
C. ccespitosa , som växer i sällskap med C. stricto , , be- 
finnes hafva trekantiga gulaktiga bladslidor med langt 
upp pâ sträet naende upprispade tradar liksom kos 
den senare arten, sa kan detta icke förklaras ss. för- 
orsakadt af härmning, ntan endast genom hybrid- 
bildning. 
Sterilitet ä r icke ett nödvändigt villkor för pa- 
visandet af hybridbildning. G. turfosa Fr. uppträder 
tillochmed ofta med väl utbildade frukter och detta 
är nog en af orsakerna tili att denna och andra for- 
mers hybridnatur sä länge betviflats. Redan Focke 
har fast uppmärksamlieten pa att hos mycket närsta- 
ende arter en försvagning i reproduktionsförmägan i 
regeln icke inträder. Man lar da lägga hufvudvikten 
vid blandningen af föräldrarnes egenskaper, som i 
större eller mindre grad uppträder hos produkten. 
Det gifves emellertid äfven former, som intaga 
en utpräglad mellanställuing mellan tvä arter, och 
som säkert icke äro af hybridt Ursprung utan pro- 
dukter af sig splittrande arter. Men da dessa ut- 
märka sig genom de förvärfvade egenskapernas kon- 
stans, är det eget för de hybrida bildningarne, att 
blandningen af karaktärerna uppträder mycket olika 
hos de enskilda individerna. ’’När man som jag”, Sä- 
ger förf., ”haft tillfälle att pa ett litet omrade se ett 
halft hundrade ex. af C. turfosa , af hvilka knappt 
ett var likt ett annat, och hvilka dock alla voro sins- 
emellan förenade medelst vissa egenskaper, i synner- 
het genom basalslidornas bildning och de mer eller 
mindre ofta uppträdande fibrillerna, da kan man icke 
längre hysa tvifvel om denna forms hybrida natur”. 
Beträffande fragan, af hvilka arter en hybrid bil- 
dats, sä ser man strax, att C. stricto är med, genom 
de ofvan nämnda fibrillerna, genom de skarpkantiga 
halmgula basalslidorna och genom alla delars styfhet. 
