161 
Ett exempel pâ ömsesidig vikariering mellan 
en fjäll- och en kustform. 
, A£ Knut Bohlin. 
I elfte upplagan af Hartman’s Ilandbok i Skan- 
dinaviens ldora upptagas under slägtet Woodsia tvänne 
arter, XV. ilvensis (L.) R. Br. och XV. glabella R. Br. 
och säsom underart under den förra den nordliga for- 
men XV. hyperborea (Liljehl.) R. Br. I tolfte uppla- 
gan af samma arbete, redigerad och utgifven af Tu. 
Krok, är en annan Synonymik antagen, och arterna 
XV. ilvensis och hyperborea sammanfattas under art- 
namnet ilvensis R. Br. sâsom resp. a nifidida (L. C. 
Rieh.) och ß hyperborea (Liljebl. i Sv. Yet. Ak. Handl. 
1793). Samma uppfattning af dessa formers inbördes 
förhallande ligger till grand för framställningen i Ra- 
benhorst’s Kryptogamcn-Mora von Deutschland '), fastän 
arten der fatt namnet XV. hyperborea ([R. Br.] Koch 
Synops. Fl. Germ. Ed. II) med resp. ß rufidula Koch 
och a arvonica Koch. I det under utgifning varande 
arbetet, Synçpsis der Mitteleuropäischen Flora af Palm, 
Asciierson och Paul Græbner, är ocksa samma art- 
värdering antagen med namnet W. ilvensis för arten 
och resp. W. rufidula och XV. alpinet för resp. under- 
arter. Sistnämda artnamn härstammar fran Bolton 
[Aerostichum alpinum Bolton Eil. Brit. 76 (1790)] och 
skall säsom äldst i det följande användas för hvad 
som vanligen benämts XV. hyperborea. 
Under en sommars vistelse pä Runmarön i Stock- 
holms skärgard hade jag tillfälle att, om än i förbi- 
gaende, göra nâgra fynd af i trakten förut ej obser- 
verade kärlväxter, t. ex. Sorbus Aria säkert vildväxande, 
förut sä vidt mig är bekant ej känd nordligare än pä 
Gottland och Landsort i Södermanland. Mest frappe- 
’) Th. III. LuersseN, Die Farnpflanzen. II Aufl. Lpz. 1889. 
S. 495-501. 
Bot, Not. 1'JOO. 
11 
