ll)8 
Sotn liäraf synes, har arten öfverallt en alpin 
utbredning, om inan undantager lokalerna i Stockholms 
skärgard och vid Kristianiafjorden. Jag vill tills vi- 
dare lemna derhän, om exemplaren fräu de sistnämda 
tva lokalerna äro sinseraellan identiska eher hvar für 
sig identiska med fjällens W. alpina; soin ett faktum 
kvarstar, att fjällformen vid kosten företrädes af en 
form, som är ytterst lik densamma och, ätminstone 
hvad ßunmarö-formen angär, icke makroskopiskt och 
knappast genom anatomiska olikheter kan skiljas frän 
densamma, men deremot morfologiskt och anatomiskt 
är väl skild frân W. rufidula. 
Det kau i detta sammauhang ega sitt intresse 
att sammanstülla nägra fall, specielt or den skandi- 
naviska Horan, dâ en fjällforra pa liknande satt före- 
trädes af en identisk, mycket närstaende eller svar- 
skild form vid hafskusten. 
Alchcmilla alpina , som är en utpräglad alpin 
växt, förekommer pa enstaka stallen i Bohuslän, Vä- 
stergötland (Göteborg), Halland och Skäne, och enligt 
hvad Adjunkten D:r Fr. ß. Au un moutligen medde- 
lat mig, vid Stavanger, alldeles vid stranden. 
Allium Schocnoprasum , vanlig vid östkosten af 
Sverge (ätminst. pa Öl., Gottl.; Ög.— Rosh), spridd 
pa västkusten och pä Norges sydkost, företrädes i 
tjälltrakter af varieteten ß sibiricum (LJ, i Sverge 
fnnnen i Jemtland (Fölinge Lappmark), som vid Is- 
hafvet äfven bebor strandregionen (Ost-Finnmarken 
Tromsö). I Finland fiunes den i Enare och är dess- 
ufom allmän i,Ryska Lapipmarken, spridd i Karelen. 
Allium Schocnoprasum ß alpiuum , sannolikt samma 
form eller i alla händelser en ytterst närstaende, är 
allmän i Mellaneuropas fjäll (”In Alpibus, Carpatis et 
Sudetis frequens; cum fluvisis descendit”). 1 ) 
l ) Koch, Synopsis S. 833. 
