174 
de representerade samma sfândortsforhâllanden pâ den 
högre och lägre växplatsen. Resultatet af hans un- 
dersökning var: l:o) i de fiesta fall visade sig ett till- 
tagande af palissadlagrets mäktighet antingen genom 
cellernas ökande i höjd eller genom lagrens förökning 
i antal; 2:o) i ett fatal fall künde hvarkon ett till- 
eller aftagande af palissadlagret konstateras; 3:o) i 
ett enda fall (Vaccinium Vit is ideca ) künde ett n/ta- 
gande af palissadväfnadens mäktighet konstateras. 
Härtill ma, nu anmärkas, att Wagners metod är 
en tillnärmelsemetod, som ej utesluter felkällor i samma 
grad som Bonnier’s. Den är bevisande endast genom 
det samstämmande resultatet af miïnga arters undersük- 
ning, under det att ett eller annat undantag ej bevisar 
nâgot mot den ur flertalet fall härledda lagen. Exemplet 
Vaccinium kan t. ex. mycket väl bero derpa, att de bäda 
undersökta exemplaren egt nedärfda och fixerade ras- 
egendoraligheter, en felkälla, som i Bonniers experi- 
ment bortfaller derigenom, att bägge exemplaren äro 
barn af samma frö. Vidare är bestämmandet af 
stândortens likhet blott en uppskattning, som kan vara 
värdelull för flertalet fall, men genom ej iakttagna 
olikheter, t. ex. i markbeskaffenheten, kan sla fei i nâ- 
got fall o. s. v. 
Just i dessa yttre förhallandens olikhet torde man 
fa söka förklaringen tili de afvikande résultat Leist 1 ) 
ungefär samtidigt med Bonnier kommit tili. Da hau 
salunda funnit, att fjällväxterna ega samma bladstruk- 
tur som laglandets skuggväxter, stamina hans résultat 
frân undersökningar öfver växter frân relativt lägre 
höjd än dem Wagner och Bonnier undersökt och frân 
växplatser med mindre soi iföljd af ett högt antal moln- 
dagar 2 ). 
’) Ueber den Einfluss des alpinen Standortes auf die Ausbil- 
dung der Laubblätter. (Mitth. d. Naturf. Gesell, zu Bern 1S!KU. 
J ) Jemför foriifrigt STENSTRÖMS kritiska studio: Über das I or- 
kommen etc. (Flora 18U5 H. 1 och 2). 
