18G 
1. t y pica Aschers, et Græbn. Vippa vid basen knap- 
past afbruten. 
2. lobata Marss. Vippa ända upp till midten och dür- 
üfver afbruten, med ofta utstâende grenar. 
B. Strâ genom slidorna vid basen lökforruigt uppsväldt: inter- 
media (Ahlqv.) Fr. Rotstock stundom med utlöpare. Strâ 
styft upprätt. Blad vanl. mycket korta, täml. styfva, ofta 
bâgbüjda. Sträblad reducerade nästan endast tili slida, 
med knappt 1 cm lang skifva. Endast pa Öland. Växten 
har ett egendomligt utseende och förtjenar kanske att be- 
traktas som undsrart, om hvilkens konstans förff. dock ej 
kunna yttra sig. 
Af Daclylus g hmerata kallas skuggformen med glesare 
ofta lutandc vippa für pendala Dumort. (v. lobata Drej.; 
Bange ex p.?). Den under ofvanstaende kollektivart upptagna 
arten I). Aschcrsoniana Græbn. anföres frän Vestryssland, Fyen 
och Skâne (Wahlstedt). (1 href till Utg. Säger prof. Ascherson 
att lokalen var Alnarp. Jfr Bot. Not. 1900 s. 92—93.) 
Indelningen och gruppnamnen hos släktet Poa är delvis 
ny, ss. synes af följande utdrag: 
a- Leptoneuræ Döll. 
I. Ochlopoa (= Annuæ Döll). 
II. a. 1. B ulbophor um. P. bnlbosa med P. atpina. 
2. a. Oreinos. P. laxa. 
(i. §. * Cenisia. P. cenisia. 
** Gl au co poa. P. ccesia. 
§§ Hylopoa. 1 P. ncmoralis. 2. P. palustris 
[P. serotina Ehrh.) 
II. b. Tichopoa. P. compressa. 
b. Pachyneuræ Aschers. 
1. Homalopoa Dum. P. Chaixi Vill. (P. sudetica 
Ilænke). 
2. Pan de mos. a. P. triviaHs. b. P. pratensis. 
Den form, som af Fries i Nov. Mant. II beskrefs som 
Glycerin ßuilans *poaformis, upptaga förff. som en särskild 
ras, ”2 pöiformis ”• Till utseende lik G. plicata. Blad mindre 
sträfva, vippans grenar mer förlängda, smalare, utstâende ât 
olika hall. Smäax vanl. ljusgröna; blommor ofta korta, drib- 
belt sa länga som breda, trubbade. G. pedicel lata Torvn- 
send. — Gl. distans, tili hvilken kollektivart äfven föres Gl. 
Borreri (Gl. conferta Fries?), och thalassica (Gl. maritima) 
föras ss. andra förut gjort tili Festuca. 
