187 
Vries, H. de, Das Spaltungsgesetz der Ba- 
starde. (Bericht d. Deutsch, bot. Ges. 1900 s. 83 
— 90.) Enligt förf:s theori om pangereis bestâr en 
växts karaktärer af bestämda enhetliga elementarka- 
raktärer, sora man tänker sig vara bundna vid mate- 
riella delar. Ofvergaugar mellan dessa element finnas 
lika litct sorn mellan kerniens molekyler. Denna princip 
har bihlat utgängspunkten till forks experiment i Here 
riktningar, nu senast beträöande bastarderna. 
Det är egentligen med hybrider af former (raser, 
varieteter etc.), som tillhöra en och samma art, med 
hvilka förf. nu expérimentera t. 
Man maste hädanefter, säger fork, vid korsnings- 
försök taga hiinsyn tili en enskild karaktär (eller ett 
bestämdt antal karaktärer) och det är för tillfället lik- 
giltigt, om förälclrarne afvika i ännu Here afseenden. 
Enklast är, när föräldrarne afvika i endast en karak- 
tär (t. ex. i blomfärgen). 
Förf. har kommit tili följande 2 regier, som i det 
väsendtliga öfverensstämma med det, som Gbegob Men- 
del 1865 uppstälhle som résultat af sina försök med 
ärter. (Mendels résultat hafva mest fallit i glömska.) 
1 . Af de bada antagonistiska egenskaperna far 
bastarden all tid endast den ena, och det fullständigt. 
Den kan säledes i detta hänseende icke skiljas fran 
en af föräldrarne. Mellanformer uppträda härvid icke. 
2. Vid bildningen af pollen och embryo skilja sig 
de bada antagonistiska egenskaperna. De följa därvid i 
Hertalet fall enkla lagar ur sannolikhetsberäkningen. 
Hos monohybrider saknas saledes mellanformer, 
men dâ polyhybrider ofta uppvisa sadane, beror det 
pä, att de ärft en del af egenska.perna fran fadem, 
de andra fran modern. 
Dominerande kallar Mendel den hos bastarden 
synbara antagonistiska karaktären; den latenta ater 
kallar han för recessiv. Vanligen är den systematiskt 
högre egenskapen den dominerande. 
