188 
Hos bastarden ligga de bâda antagonistiska egen- 
skaperna som anlag bredvid hvarandra; i det vegeta- 
tiva lifvet blifver vanligen endast den dorninerande 
egenskapen synlig, den andra blir latent. I könscel- 
lerna däremot äro de skilda; hvarje pollenkoru och 
livarje äggcell erhâller endast ett at de bâda antago- 
nistiska anlagen. 
Hos monohybriderna äro icke pollen- och ägg- 
cellerna bastarder, utan äga sam ma karaktärer som 
föräldrarne. Hos de andra hybriderna (di- och poly- 
hybrider) är förhällandet detsamma, när man blott be- 
traktar hvarje karaktär für sig. Ur denna princip 
kunna de regier härledas, som behärska fördelningen 
af karaktärerna pä hybridernas afkomma, och dessa 
reglers giltighet kan experimentell bevisas. I entla- 
ste fallet äger delning i lika hälfter rum och man er- 
häller 50 ff dorninerande f 0 f- c recessiva pollenkorn 
och 50^ dom. 50 rec. äggceller. 
Vid sjeltbefruktning (vid isolering eller gruppvis) 
lemna saledes bastarderna af lörsta ordningen i hän- 
seende tili hvarje enskild karaktär 
25 % exemplar med faderns karaktär, 
25 % ,, ,, moderns — 
50 % — , som ater äro bastarder, 
och da enl. den 1 reglen bastarderna äga den domi- 
nerande egenskapen, fâ vi 
75 ff ex. med den dorninerande karaktären, 
2o ff 5i 5) )) tecessiva ,, 
Samma lagar gälla, när man befruktar en hybrid 
med nagou af föräldrarne. 
Som résultat af ett försök, hvari tva olika ka- 
raktärer togos i betraktande, anföres experimentct med 
Trifolium pratense album och Tr. prat. quinqucfolium ; 
de hvita blommorna och de tretaliga bladen äro reces- 
siva i förhällande tili de autagonistiska artkaraktärerna. 
Hos bastardens afkomma fann förf. 
