195 
skogsuthuggning. Pâ platsen växte Trientalis i 
rnindre mängd kring de gamla ef'ter uthnggningen 
kvarstâende trästubbarna. Sa godt som samtliga liar 
uppträdande Trientalis-individer — efter en ungefärlig 
uppskattning etfc par hundra — voro rikligen behäftade 
med Æcidium Trientalis Tranzsch. Trots flitig efter- 
letning kunde ej ett spar af rost upptäckas pâ de 
Majanthemum individer, som pâ platsen växte 0111 - 
ringade af rostsjuka Trientalis exemplar. — Yidare 
är att märka, att Phalaris ej forekom i omnäjderna. 
Ett ännu mera belysande fall ma omtalas. Den 
4 juli 1898 företogs i Karelia olonetsensis Iran 
byn Lal va en exkursion till ett omkring tio kilometer 
frän byn beläget litet skogsträsk benamndt Kilisosero. 
Ett stycke frän träsket gick den föga trampade gâng- 
stigen öfver en pâ bâda sidor af smärre kärrängar 
omgifven sumpig skogsmark, som hufvndsakligen var 
bevuxen med unga, glesa granar och ymnig Calama- 
grostis pkragmitoidos Hartm. I mosstäcket, som 
ntgjordes af ymnig Polytrichum commune L., växte 
längs ränderna af gângstigen Majanthemum bifolium 
och Trientalis europæa, den senare rikligen angri- 
pen af Æcidiam Trientalis Tranzsch. Majanthemum 
däremot var alldeles ren. Phalaris förekom ej i 
nârheten, och sa vidt jag numera kan pâminna mig, 
hade jag ej sett den pâ heia exkursionen. Det egen- 
domligaste var dock, att endast de Trientalis-indi- 
vider, som växte pâ de mäst fuktiga ställen, voro be- 
häftade med rost. De däremot, som förekommo pâ 
mera högländta och säledes äfven torrare ställen voro 
nästan alldeles friska. Nägot oväntadt var det vidare 
att finna rikligast rostbärande just de Trientalis-in- 
divider, som växte i de frodigaste Poly trichum-be- 
ständen. Smärre planter af Trientalis, som alls ej 
hade förmätt höja sig öfver mossan, utan hvilka sä 
att säga hade blifvit förkväfda af densamma, voro sä 
godt som hvarenda en rostiga. Särskildt mâ päpekas, 
