218 
De förnämsta synpunkter, under hvilka det ana- 
toraiska materialet ordnats, äro: byggnaden af hufvad- 
roten, den annuella, bienna ocli perenna, de liydro 
üla och xerofila rötternas egendoraligheter, skogsväx- 
ternas rotbyggnad, fäströtternas och sugrötternas olika 
byggnad, lialofyternas rotbyggnad, korrelationen mel- 
lan rotbyggnaden och ofvanjordssystemets beskaffen- 
het. 
För öfrigt har naturligtvis förf. öfverallt försökt 
att sa vidt möjligt fastställa de morfologiska typernas 
anatomiska karakterer. 
I regel har af hvarje undersökt art lemnats en 
specialbeskrifning. Annu later det sig ju icke göra 
att inse betydelsen af alla anatomiska egendomlighe- 
ter. Tillika har härvid hänsyn tagits tili andra in- 
tressen än det rent biologiska, för hvilka anatomiska 
detaljbeskrifningar kunna bli material af värde. 
G-roni ngsroten öfverhufvud är utmärkt af 
ett lägt och be-tämdt antal primära ved- och bast- 
strälar i centralcylindern samt benägenhet för hastigt 
inträdande och genomgripande sekundära förändringar. 
Synnerligen framträdande äro sistnämnda drag 
hos annuellernas hufvudrot. Den primära barken 
blir hos denna endast i undantagsfall (ex. Faha vul- 
garis, Lathy rus spharicus , Nigdla vanligen) kvarstaende. 
I regel afspränges den tidigt genom endogen kork- 
bildning. Kambium anlägges tidigt och bildar en an- 
senlig vedkropp, soin i regel till största delen bestär 
af tjockväggiga element 1 ). Annuellernas hufvudrot 
är träig. Den enda befintliga, tidigt grenade rotstam- 
men behöfver vara dragfast. Den sekundära barken 
är i regel af obetydligt omfâng; ofta bildas sadan alls 
ej. Annuellernas hufvudrot behöfver ej vara inrättad 
att föra upplagsnäring. I birüttenia bestär den pri- 
') Dock finnas undantag; hos Sagina procumbens t. ex. äro 
Uärlen de enda forvedade element i vedkrojijien. 
