263 
Ranunculus polyanfhemos. Flerstädes i kalkängar i Rättvik, 
Boda och pä Sollerö. 
Thalictrum alpinum. Orsa vid Viborgs by. 
T. simplex. Orsa vid Stenbergsbyn ; Skattunge m. fl. ställen. 
Aquileyia vulgaris. Ore s:n vid Dalbyn, enst.; Orsa s:n vid 
Viborgs by och Stenbergsbyn; pä sistnämnda stalle mängd- 
vis i buskbeväxta ängar. 
Sinapis alba. Rättvik flerstädes i äkrar. 
Arabis hirsufa. Boda pâ en kulle med kalkhaltig jord nära 
Styggforsen. 
A. *suecica. Allmän i heia omrädet pä äkrar och sandiga 
ställen. 
Turritis glabra. Rättviks s:n i kalkstensbrottet vid Sätra. 
Barbarea strieta. Här och där ända upp tili Orsa. 
Bunias orientalis. Boda nära kyrkan. 
Thlaspi alpestre. Rättvik vid Lerdals by; Boda pä Gul- 
leräsen; Sollerö. 
Subularia aquatica med utvecklade kronblad växte pä Ore- 
älfs strand vid Orsa by. 
Poly gala amara L. var. alpestris Wg '). Tämligen allmän 
pâ kalkomrädena ända upp tili Orsa; äfven pä Sollerön 
vid kalkstensbrottet pä n. v. sidan. 
Linum catharticum. Tämligen allmän i Rättvik, Boda, Orsa 
och Sollerö pä kalkhaltig jord. Före fruktmognaden i 
juli mänad observerades talrika groddplantor af vär- 
grodda frön. Groddplantorna voro nästan jämnstora och 
hade 2—4 utvecklade internodier. Ingen ansats tili floral 
utbildning künde förmärkas. Säledes är växten äfven 
här füllt bienn. 
Viola *suecica iakttogs visserligen blott i Boda socken, men 
kan antagas vara spridd öfver heia omrädet. 
*) Utmärkande för denna form äro: de alltid bla blommorna, 
hvilkas storlek öfverensstämmer med de största hos de gotländska 
raserna, länga och fätaliga (sällan mer än 3—4, ofta blott 2) huf- 
vudgrenar pä samma individ. Ofta äro rotbladen jämförelsevis 
korta, ungefär af stjälkbladens längd, stundom nägot längre, stun- 
dom kortare. — Hufvudgrenarnas talrikhet och rosettbladens större 
längd pä exemplar frän södra Sverige beror säkerligen pä klima- 
tiska orsaker. Pä Gotland utvecklas pä de afblomstrade individen 
mängbladiga rosetter redan i September mänad; efter c:a tre mä- 
naders ytterligare vegetationstid blifva de tili senhösten och föl- 
jande var ända tili 10 cm. i diameter. De anlagda knopparna och 
därur framkommande skotten kunna vara synnerligen talrika. Da- 
larnes vida kortare höstar medgifva tydligen ej en sä vidlyftig ut- 
veckling af skottsystem och höstblad. Huruvida dessa karaktärer 
för var. alpestris hunnit blifva ärftliga, är väl en öppen fräga. 
