'2 78 
Af svenska växtnamn, soin brukas af allmogen i socknen, 
iiro naturligtvis manga desamma, som användas i liögsvenskan, 
fastän delvis med obetydlig förändring, ss. Hassle, Äske, Oxle, 
Ale, Aspe, Björke, Eke, Ene, Grane, Före (Fure), Hägge, etc. 
Andra äro sedan gammalt uppgifna för Vestergötland (t. 
ex. Slinner Ullbär), livadan bär endast följande skola anföras: 
Bla’säf = Phragmifes communis. 
Dumbjällor = Campanula rotundifolia. 
Herrans hand <= Orchis maculata. 
Ilvitalock = Anemone nemorosa. 
Jungfru Marie Kyrkenycklar = Polygala vulgaris. 
Kândelaknof>par = knopparne af Nuphar luteum, blommorna 
kallas kândelarosor. 
Kleperis = Antcnnaria dioica. 
Krâkekorn = Polytriclnm commune. 
Noe skog (Noacks skog) = Salix repens. 
Mâsadun = Eriophorum. 
Skabbrosor = Caltlia palustris. 
Skurgräs = Equisetum hicmalc. 
Snarbörrar = Lappa minor. 
Solskâl = Ranunculus 
Suger = Trifolium. 
Surgräs = Rtimcx. 
Trinsäf = Scirpus lacustris 
Fysiografiska sällskapet d. 14 nov. Trofessor B. 
Jönsson redogjorde för sina undersökningar öfver lednings- 
oeb assimilationsväfnaden bos nâgra bruna alger. — Prof? 
Areschoug framlade sina undersökningar öfver bladbyggnaden 
bos Mangrove- växterna. 
Nya svenska Rosæ. I ett arbete af L. P. R. Mats- 
son om Ösels Rosse (i Öfvers. K. Sv. Vet. Akad. Förh. 1900 
N;o 2) finna vi heit oväntadt beskrifning â följande nya Rosa- 
former, som anföras sasom funna äfven i Sverge: R. glauca 
v. Gtibrielssoni, v. inserta, v. detruneata, v. decurtata, R. 
coriifolia v. neglccta. — I sammanhang härmed kan nämnas 
att C. Skottsberg och T. Vestergren tagit Olyrcria JJusenii 
Eindeb. pa Ösel (enl. deras uppgift i Öfv. K. S. Vet. förh. 
1900 N:o 3). 
