7 
halt nâgot skönjbart inflytande pâ krökningsrörelsen, 
ty exemplar, som befunno sig i nära nog dunstmättad 
atmosfer, intogo vertikalställningen lika hastigt som 
exemplar i torr luft, ja äfven plantor som befunno sig 
heit och hallet nedsänkta i vatten af 20° C reage- 
rade lika hastigt och energiskt som plantor under 
normala förhällanden. 
Om nu en sâdan kultur, hvars stänglar pä grund 
af temperaturförhöjning intagit vertikalställning, ater 
fiyttas ut i det fria vid eu temperatur af + 2 — 5° C, 
sä finner man, att stänglarna efter nägon tid ater ha 
intagit det horisontala läget. Denna lägeförändring 
sker ej sä hastigt som den vid högre temperatur in- 
trädande öfvergangen trän horisontal- tili vertikalställ- 
ning, hvilket tydligtvis beror derpä, att tillväxten vid 
den läga temperaturen försiggar jemförelsevis längsamt. 
I regeln befinna sig dock redan efter 3 — 4 dygu samt- 
liga stänglar i vertikalläget, endast det öfversta in- 
ternodiet visar nägra millimeter under spetsen en lätt 
krökning i riktning uppät. Sjelfva krökningen mot 
horisontalplanet synes — ätminstone hos unga exem- 
plar — hufvudsakligen försiggä i stjelkens bas, sä att 
sjelfva stängeln ungefär som en urvisare beskrifver 
en vinkel af 90°. 
Genom att omvexlande utsätta en Holoste um kul- 
tur för läg och hög tempei’atur kan man, sä länge 
stänglarna befinna sig i sträckningsstadiet, efter behag 
framhälla horisontal- eller vertikalställning. Om det 
sälunda mäste anses füllt bevisadt, att de nu beskrifna 
krökningsrörelserna framkallas genom vexlingar i tem- 
peraturen, sä är dock härmed ingenting sagdt om det 
sätt, pä hvilket temperaturvexlingen utlöser den ifrä- 
gavarande rörelsen. Inducerar temperaturförhöjningen 
omedelbart en stegring af tillväxten i stängelns undei - - 
sida, eller päverkas heia organets geotropiska egen- 
skaper af vexlingar i temperaturen? 
