8 
Denna trâga kan tydligen endast afgöras med 
tillhjelp af klinostaten. För detta ändamal användes 
kulturer, som odlats i kruka vid lag temperatur i det 
fria. Krukorna med de nedliggande Holosteumplan- 
torna applicerades pa klinostaten med krukans längdaxel 
paralell med klinostataxeln, hvarpâ de fingo rotera 
med en hastighet af ett varf i halftimmen. Tempe- 
raturen vexlade i de olika försöken mellan 20 — 30° 
C., och klinostaten var placerad sä 1 ), att phototro- 
piska krökningar voro eliminerade. I pä detta satt 
anordnade försök inträdde aldrig nagen ‘krökning af 
Holosteumstänglarna ; de växte, pâtagligen i följd af 
autotropism, alltid rakt ut i den ursprungliga riktningen. 
I kulturer, som pa detta satt roterat ett par dygn vid 
högre temperatur, hade stänglarna ofta genom till- 
växt ökat sin längd mer än dubbelt, men af krök- 
ningar syntes aldrig ett spar. Sadana inträdde deremot 
genast, ifall kulturen afkopplades fran klinostaten och 
uppstäldes i normalt läge vid 20 — 30° C. 
Af dessa försök framgar det otvetydigt, att de 
krökningsrörelser, genom hvilka Holosteumstänglarna 
vid högre temperatur uppna vertikalställningen äro af 
geotropisk natur. Saken förhäller sig tydligen sä, att 
Holostcum vid läg temperatur är transversalgeotropisk, 
vid högre temperatur deremot negativt geotropisk. Vi 
stä här inför ett fall af heterogen induktion, fullkom- 
ligt analogt med hvad Stahl konstaterat angäende lju- 
sets inverkan pâ vissa underjordiska stamdelars geo- 
tropiska egenskaper 2 ). De underjordiska utlöparne 
hos Adoxa och Circcea äro under normala omständig- 
heter transversalgeotropiska : utsättas de för ljus böja 
de sig vertikalt nedat, men denna krökning är icke 
af negativt phototropisk natur, utan beror derpa, att 
*) Da det gälde att expérimentera füllt konstant temporatur af 
t. ex. 30° C, insattes heia klinostaten med försöksplantorna i en 
ßoux’sk för ljuskulturer afsedd termostat. 
2 ) Stahl, Ber. d. deutsch, bot. Gesellsch. 1884. 
